КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                     
                                                                       Апеляційне провадження № 22-ц/824/11916/2020                  
                                                                                                     справа № 372/1413/20                                                  
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
8 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд в складі:
 
            Суддя - доповідач:      Андрієнко А.М.
            Суддів:                          Соколової В.В.
                                                  Поліщук Н.В.
            При секретарі             Дроздовій Ж.В.
 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області, постановлену суддею  Тиханським О.Б. 16 липня 2020 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Порт ля рош», Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», про поділ спільного майна,
 
У С Т А Н О В И Л А :
 
Позивач ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту та можливості беззаперечного доступу ОСОБА_2 до об`єкту нерухомого майна, житлового будинку загальною площею 389,1 кв.м., житлова площа 70,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення виконання рішення суду, у разі задоволення позову.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16 липня 2020 року заяву  ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково.
Накладено арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 389,1 кв. м. , житловою площею 70,8 кв.м.
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1  звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову, мотивуючи тим, що заявником не були доведені обставини та конкретні підстави, з посиланнями на докази, які призведуть до неможливості виконання рішення суду  у даній справі.
 Представник  відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, що викладені в ній.
Позивач та 3-і особи до суду апеляційної інстанції не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили.
На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності  осіб, що не з`явились.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відчуження спірного нерухомого майна може призвести до утруднення виконання можливого рішення суду.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір з приводу поділу спільного майна подружжя, а самебудинку за адресою: АДРЕСА_1 , та земельних ділянок.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Згідно п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок є співмірним із позовними вимогами, а також, що позовні вимоги є матеріальними вимогами, а тому позов про поділ спільного майна подружжя повинен забезпечуватися шляхом накладання арешту на спірне майно.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується в повному об`ємі.
Колегія суддів вважає, що позивач має обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може призвести до відчуження спірного нерухомого майна відповідачем, що зробить неможливим виконання потенційного рішення суду про визнання права власності, оскільки до заяви про забезпечення позову заявник додав скрін-шот того, що в мережі інтернет, на сайті ОЛХ, виявлено оголошення про продаж зазначеного будинку.
Посилання відповідача на ту обставину, що будинок відповідно до шлюбного контракту є її особистою власністю, не може бути прийнято судом до уваги в межах розгляду  заяви про забезпечення позову, оскільки суд не досліджує обставини з приводу суті спору.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про   часткове  задоволення  заяви про забезпечення позову.  
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
  
Керуючись ст.  367, 374, 375 ЦПК України колегія суддів,
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 16 липня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з  дня її  прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови виготовлено 12 жовтня 2020 року.

 
Суддя - доповідач:     

Судді: