УХВАЛА

12 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 560/3995/19
адміністративне провадження № К/9901/14503/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2020 року у справі №560/3995/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління Державної казначейської служби України у місті Хмельницькому, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення збитків,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Держави України в особі Управління Державної казначейської служби України у місті Хмельницькому, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення збитків.
Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 20 лютого 2020 року, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2020 року, відмовив у задоволенні позову.
У своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2020 року у справі №560/3995/19 та задовольнити позов. 
Верховний Суд ухвалою від 30 червня 2020 року залишив касаційну скаргу без руху, встановивши скаржнику строк у десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду: 1) уточненої касаційної скарги із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) та викладенням відповідних обґрунтувань, і наданням її копій з додатками відповідно до кількості учасників справи; 2) документа про сплату судового збору.
В межах наданого строку на усунення недоліків ОСОБА_1 надіслав уточнену касаційну скаргу із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) та викладенням відповідних обґрунтувань, і наданням її копій з додатками відповідно до кількості учасників справи, у якій міститься клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.
Таке клопотання скаржник обґрунтовує тим, що відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 3акону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.
Разом з цим, як вже було зазначено в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху, звільнення від сплати судового збору на підставі вказаної норми передбачено лише у справах, в яких предметом спору є правовідносини стосовно відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади особисто особі, тобто оскаржувані дії чи рішення повинні порушувати або звужувати обсяг прав та інтересів особи.
Таким чином, Суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору.
Крім того, посилання скаржника на висновки, викладені у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №914/1748/17, Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №440/207/19 та від 14 лютого 2018 року у справі №2а/0470/2563/12 є безпідставними, оскільки правовідносини у цих справах не є подібними до правовідносин у справі №560/3995/19.
Частиною першою статті 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Умови, за яких суд може звільнити повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк та перелік суб`єктів, до яких такі умови застосовуються, визначені статтею 8 Закону України "Про судовий збір". 
Так, суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк за таких умов: 
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Однак, будь-яких документів, що підтверджують про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до статті 8 3акону України "Про судовий збір" скаржник не надав.
З огляду на те, що скаржником не виконані вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху в повному обсязі, касаційна скарга підлягає поверненню.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до частини шостої статті 332 КАС України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
За наведених обставин касаційну скаргу потрібно повернути особі, яка її подала.
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 332 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити. 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2020 року у справі №560/3995/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління Державної казначейської служби України у місті Хмельницькому, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення збитків повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

…………………………….

…………………………….

…………………………….
Н.М.          Мартинюк
А.В.          Жук
Ж.М.          Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду