УХВАЛА

02 листопада 2020 року  
Київ
справа №420/619/20
адміністративне провадження №К/9901/22116/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача: Мартинюк Н.М.,
суддів: Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі - «Головне управління ДМС України в Одеській області») на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2020 року у справі №420/619/20 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , до Головного управління ДМС України в Одеській області в особі Суворовського районного відділу у місті Одесі про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулася в суд з позовом до Головного управління ДМС України в Одеській області в особі Суворовського районного відділу у місті Одесі про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Одеський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 3 квітня 2020 року відмовив у задоволенні позову. 

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 5 серпня 2020 року скасував рішення суду першої інстанції і задовольнив позов:

- визнав протиправною відмову Суворовського районного відділу у місті Одесі Головного управління ДМС України щодо видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ;

- зобов`язав Суворовський районний відділ у місті Одесі Головного управління ДМС України оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України №2503-ХІІ, вилучивши вже виданий ОСОБА_2 паспортний документ.

У своїй касаційній скарзі Головне управління ДМС в Одеській області просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2020 року у справі №420/619/20.

Верховний Суд ухвалою від 21 вересня 2020 року залишив касаційну скаргу без руху, встановивши скаржнику строк у десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду документа про сплату судового збору.

У встановлений судом строк скаржник направив платіжне доручення №2694 від 2 жовтня 2020 року н суму: 1681,60 грн.

У касаційній скарзі Головне управління ДМС України в Одеській області посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України») як на підставу для касаційного оскарження судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

- якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №420/619/20 є оскарження судових рішень з посиланням у касаційній скарзі на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Разом з тим, у касаційній скарзі позивач зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Суд, проаналізувавши доводи касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами, дійшов висновку про наявність в цьому випадку обставин, наведених у підпункті "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо мотивованими та потребують перевірки.

Касаційна скарга за формою і змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням строку, передбаченого статтею 329 цього Кодексу, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 327-331, 334, 335, 338 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2020 року у справі №420/619/20.

2. Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду матеріали справи №420/619/20. 

3. Встановити іншим учасникам справи п`ятнадцятиденний строк з моменту вручення копії ухвали про відкриття касаційного провадження у справі для подання відзиву на касаційну скаргу та доказів надсилання (надання) копії такого відзиву з доданими до нього документами іншим учасникам справи.

4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

……………………………

……………………………

……………………………

Н.М. Мартинюк
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду