ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 р. 	Справа № 520/6860/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Мінаєвої О.М.
суддів: Донець Л.О. ,  Макаренко Я.М. 
за участю секретаря судового засідання  Лисенко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., м. Харків, повний текст складено 03.09.20 року у справі № 520/6860/2020
за позовом        товариства з обмеженою відповідальністю "Кабель Трейд"      
до                       Київської митниці Держмитслужби                                 
про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Кабель Трейд", звернувся до суду з адміністративним позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просив суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості № UA  100020/2020/000012/2 від 16.03.2020 р.; 
- визнати протиправною та скасувати картку відмови Київської митниці Держмитслужби в прийняті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №  UA 100020/2020/00132 від 16.03.2020 р. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 року у справі № 520/6860/2020 позов задоволено. 
Визнано протиправними та скасовано рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості № UA 100020/2020/000012/2 від 16.03.2020 р. та картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №  UA 100020/2020/00132 від 16.03.2020 р.
Відповідач, Київська митниця Держмитслужби, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновки суду фактичним обставинам справи та на неправильне застосування норм матеріального права, що визначають порядок здійснення митного контролю, в т.ч. контролю правильності визначення митної вартості товарів та порушення норм процесуального права щодо повноти та об`єктивності судового розгляду, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 року у справі № 520/6860/2020 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що у рішенні про коригування митної вартості № UA 100020/2020/000012/2 від 16.03.2020 р. наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та зазначає, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів, а відтак митний орган діяв на підставі та у відповідності до вимог чинного законодавства. 
Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 06.12.2018 р. між компанією-нерезидентом Changguang Communication Technology (Jiangsu) Co.LTD (Виробник) та ТОВ “Кабель Трейд” (Покупець) було укладено контракт № СТ-06122018, згідно п. 1.1 якого Виробник зобов`язується на підставі замовлення Покупця, оформленого у вигляді додатку до контракту, виробити та поставити товар.
Додатковою угодою № 2 від 29.01.2020 р. до додатку № 5 від 01.11.2019 р. до контракту
№ СТ-06122018 від 06.12.2018 р. сторонами було погоджено виробництво та поставку Виробником на адресу Покупця товару на загальну суму 49363,60 дол. США. Умови оплати: 24987,80 дол. США - оплата перед відвантаженням, 24375,80 дол. США - впродовж чотирнадцяти робочих днів після отримання товару.
На виконання умов вказаної додаткової угоди, Виробником на адресу Покупця виставлено інвойс № 2019101603 від 16.10.2019 на суму 49363,60 дол. США, який було сплачено Покупцем у повному обсязі згідно вимог додаткової угоди № 2 від 29.01.2020 р., що підтверджено платіжними дорученнями № 8275JBKLJ1 від 06.11.2019 р. на суму 10945,60 дол. США, № 68 від 10.01.2020 р. на суму 14042,20 дол. США, № 80 від 24.03.2020 р. на суму 24375,80 дол. США.
Товар, визначений додатковою угодою № 2 від 29.01.2020 р. було транспортовано до порту Південний, м. Одеса, морським транспортом із залученням перевізника - ТОВ “Керріленд Логістикс ЛТД” згідно договору № КL-227/18 від 23.05.2018 р., що підтверджено коносаментом № 910135435 від 20.01.2020 р. та міжнародною вантажно-митною декларацією (СМR) № 9547 від 14.03.2020 р.
16.03.2020 р. позивачем було сформовано та направлено засобами електронного зв`язку до Київської митниці Держмитслужби митну декларацію щодо оформлення вищезазначеного товару, яка того ж дня була прийнята митним органом з присвоєнням їй номеру UА 100020/2020/019561.
На підтвердження заявленої у названій митній декларації митної вартості товару, яка становить 1381766,95 грн., позивачем 16.03.2020 р. до митного органу були надані наступні документи: інвойс № 2019101603 від 16.10.2019 р. на суму 49363,60 дол. США, коносамент № 910135435 від 20.01.2020 р., міжнародну ВМД (СМR) № 9547 від 14.03.2020 р., платіжне доручення № 8275JBKLJ1 від 06.11.2019 р., довідку про транспортні витрати перевізника ТОВ “Керріленд Логістикс ЛТД” № СLL08240 від 13.03.2020 р.; додаткову угоду № 2 від 29.01.2020 р. до додатку № 5 від 01.11.2019 р. до контракту № СТ-06122018 від 06.12.2018 р.; контракт № СТ-06122018 від 06.12.2018 р.
В графі 12 декларації, декларантом заявлена вартість товару у розмірі 1381766,95 грн., яка складається з ціни товару за інвойсом та вартості транспортних витрат, зазначених у довідці про транспортні витрати перевізника ТОВ “Керріленд Логістикс ЛТД” № СLL08240 від 13.03.2020.
Після подачі митної декларації, 16.03.2020 р. позивачем було отримано повідомлення митного органу, у якому останній зазначив, що за результатами порівняння заявленої митної вартості з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з`ясовано, що вартість заявлених до митного оформлення товарів є меншою від рівня митної вартості товарів, інформація по яких міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби. Також, митним органом зазначено, що на момент митного оформлення декларантом надано довідку про транспортні витрати ТОВ “Керріленд Логістикс ЛТД”, з яким відсутня угода між ТОВ “Керріленд Логістикс ЛТД”, і яке надавало транспортно-експедиційні послуги, та безпосередньо ТОВ “Кабель Трейд”, яке має сплатити зазначені витрати на користь перевізника.
З огляду на це, митним органом зазначено, що надані декларантом документи не містять відомостей щодо числових значень митної вартості, для підтвердження якої йому необхідно надати: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;          рахунок-фактуру (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунку-фактури; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, специфікації, прейскуранти, (прайс-листи) виробника товару; митну декларацію країни відправлення з перекладом; а також інші документи для підтвердження митної вартості товару.
Стосовно вказаних зауважень митного органу позиція позивача зводиться до того, що до митної декларації UА 100020/2020/019561 було додано довідку про транспортні витрати перевізника ТОВ “Керріленд Логістикс ЛТД” № СLL08240 від 13.03.2020, згідно якої послуги з перевезення вантажу у контейнері № MSKU0549547 по коносаменту № 910135435 від порту Циндао, Китай, до кордону України, Південний морський торговий порт, складають 72402,40 грн. Вантаж страхуванню не підлягає. Номер контейнера, що вказаний у довідці, відповідає номеру контейнера, що вказаний у названих вище інвойсі та коносаменті. Відповідно, на думку позивача, факт належності довідки № СLL08240 від 13.03.2020 до вказаної поставки не викликає жодного сумніву.
У свою чергу, позивачем, на вимогу контролюючого органу, з метою митного оформлення надано додатково комерційну пропозицію виробника товару; рахунок ТОВ “Керріленд Логістикс ЛТД” № 244/20 від 13.03.2020 р. у межах договору № КL-227/18 від 23.05.2018 р., договір з перевізником № КL-227/18 від 23.05.2018 р., експортну митну декларацію країни походження № 425820200000067310.
16.03.2020 р. Київською митницею Держмитслужби винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UА 100020/2020/000012/2, а також сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації № UА 100020/2020/00132.
В подальшому, 17.03.2020 року товар був випущений у вільний обіг за МД № UA 100020/2020/019683 зі сплатою митних платежів згідно з визначеною декларантом митною вартістю та забезпеченням сплати різниці між цією сумою та сумою митних платежів, визначених митним органом відповідно до оспорюваного рішення.
Не погодившись із визначеною митною вартістю згідно оформленої митної декларації № UA 100020/2020/019683 з наданням фінансової гарантії, та зі спірними рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації,  позивач звернувся до суду із позовом.          
Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, оскільки не містить належного обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного. 
Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (надалі за текстом - МК України).
У відповідності до ч. 1 ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Відповідно до  ч. 6 ст. 257 МК України, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Положеннями ст. 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Відповідно до  ч.ч. 1, 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Згідно з ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Частиною 5 статті 58 МК України передбачено, що ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно з ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Положення ст. 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
Частиною 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Виходячи  з положень ч.ч. 1 та 2 ст. 53 МК України встановлено, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. 
Колегія суддів встановила, що позивачем разом із митною декларацією було надано документи, необхідні для митного оформлення.
Відповідачем у рішенні вказано про невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу,  в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи, подані декларантом не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також у зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Проте, митним органом не зазначено, які саме розбіжності мають подані документи, чи яких відомостей не вистачає, або які наявні ознаки підробки документів, що підтверджують  числові значення складових митної вартості товарів.
Щодо підтвердження вартості транспортування та страхування, позивачем до митної декларації UА 100020/2020/019561 було додано довідку про транспортні витрати перевізника ТОВ «Керріленд Логістикс ЛТД» № СLL08240 від 13.03.2020 р., згідно якої послуги з перевезення вантажу у контейнері № MSKU0549547 по коносаменту № 910135435 від порту Циндао, Китай, до кордону України, Південний морський торговий порт, складають 72402,40 грн. Вантаж страхуванню не підлягає. Номер контейнера, що вказаний у довідці, відповідає номеру контейнера, що вказаний у названих вище інвойсі та коносаменті. Усі вказані документи містять посилання на контейнер, у якому було здійснено транспортування спірної партії товару - №MSKU0549547, що виключає жодні сумніви у належності довідки про транспортні витрати перевізника ТОВ «Керріленд Логістикс ЛТД» № CLL08240 від 13.03.2020 до спірної поставки.
Щодо ненадання позивачем висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями суд вказує, що вимога про їх надання направлена декларанту 16.03.2020 року о 16.23 год., а спірне рішення прийняте того ж дня о 19:15 год. Тобто, вимагаючи вказані документи, відповідач фактично унеможливив їх надання позивачем, через ненадання часу для виконання.
Щодо тверджень відповідача про недостатність підтвердження факту сплати за товар, останнім не зазначено, у чому саме полягає відповідний сумнів.
Згідно ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до ч. 2 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Згідно ч. 3 ст. 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57 МК України).
Згідно ч. 5 вказаної статті Кодексу у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57 МК України).
Аналіз вимог ст. 53 Митного кодексу України дає підстави вважати, що право митного органу на витребування додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення, згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;2)  неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Колегія суддів зазначає, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Проте, вказаний обов`язок у спірному випадку митним органом виконаний не був.
Такий висновок суду відповідає висновку щодо застосування норми права Верховного Суду, викладеному в постанові від 12.12.2019 р. у справі № 804/2957/17.
При цьому, посилання відповідача на наявність у Єдиній автоматизованій системі Держмитслужби інформації щодо декларування ТОВ «Кабель Трейд» товару за ціною, що є меншою від мінімального рівня митної вартості, не є підставою для застосування митним органом норм ч. 3 ст. 53 МК України та не застосування обраного декларантом методу визначення митної вартості товару, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13.08.2020 у справі № 815/3451/16.
Згідно  ч. 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів ч. 2 ст. 55 МК України, оскільки не містить належного обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.    
В силу ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не доведено правомірності свого рішення, а також не довів правильності самостійного визначення митної вартості товару.  
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи та всупереч вимогам чинного законодавства.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 року у справі № 520/6860/2020 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.  
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 року у справі № 520/6860/2020 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва 	
Судді	   	Л.О. Донець    Я.М. Макаренко   	
Постанова складена в повному обсязі  24.11.20 р.