Ухвала        
29 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 128/373/18
провадження № 61-43813ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. розглянув заяву ОСОБА_1 про компенсацію судового збору за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Вінницької області                       від 15 серпня 2018 року у справі за позовом   ОСОБА_2 до   ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, встановлених рішенням суду, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до                 ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, встановлених рішенням суду.
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 15 червня                   2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.
Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 15 серпня                    2018 року рішення суду першої інстанції скасовано, збільшено визначений рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 06 липня                  2012 року розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу відмовлено. Розподілено судовий збір. 
Постановою Верховного Суду від 27 травня 2020 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 задоволено. Постанову Апеляційного суду Вінницької області від 15 серпня 2018 року скасовано та залишено в силі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 15 червня 2018 року. 
Стягнуто із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 409 грн 60 коп. 
У вересні 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про компенсацію судового збору у розмірі 1 409 грн 60 коп. відповідно до постанови Верховного Суду від 27 травня 2020 року.  
Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до положень частини сьомої статті 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У підпункті в) пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України передбачено, що постанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Ураховуючи, що постановою Верховного Суду від 27 травня 2020 року  вирішено питання про стягнення із державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 409 грн 60 коп., відсутні підстави для задоволення даного клопотання.  
Керуючись статтею 141 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви  ОСОБА_1 про компенсацію судового збору за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Вінницької області                        від 15 серпня 2018 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, встановлених рішенням суду відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  С. П. Штелик