ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1470/20 Справа № 187/1385/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Говоруха В. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко  Н. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 грудня 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу, за участю захисника Захарчук Ксенії Олегівни в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційну скаргу Захарчук Ксенії Олегівни в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора Приватного підприємства “НАФТА- ЛУКРУМ”, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155-1, ч. 1 ст. 164 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
       Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155-1, ч. 1 ст. 164 КУпАП та на підставі  ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 25500  грн., без конфіскації  знарядь виробництва, сировини і  грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення. Стягнуто судовий збір у розмірі 420 гр. 40 коп.
       Згідно з оскаржуваною постановою, 27.07.2020 о 13 год. 47 хв. директор ПП «НАФТА- ЛУКРУМ» ОСОБА_1 в АГЗС, розташованій за адресою АДРЕСА_2 , в порушення встановленого порядку проведення розрахунків, проводив розрахункові операції без застосування реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документу на загальну суму 107, 50 грн., чим порушив п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР.
       Окрім того, 27.07.2020 о 13 год. 47 хв. директор ПП «НАФТА-ЛУКРУМ» ОСОБА_1 в АГЗС, розташованій за адресою АДРЕСА_2 , здійснював проводження господарської діяльність без отримання ліцензії на проводження певного виду діяльності, а саме: здійснював роздрібну торгівлю пальним без наявності відповідної ліцензії, чим порушив ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481 від 19.12.1995 (із змінами, внесеними згідно із законом № 2628 VII від 23.11.2018). 
       
Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник Захарчук К.О. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, зокрема, просить суд апеляційної інстанції поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови.
       Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення, захисник Захарчук К.О. посилається на те, що про постанову дізналися у день її оприлюднення в ЄДРСР — 28 жовтня 2020 року, тоді як, копію постанови засобами поштового зв`язку до цього часу не ОСОБА_1 не отримував, а тому вважає, що процесуальний строк оскарження постанови пропущено з поважних причин та він підлягає поновленню.
       В апеляційній скарзі захисник Захарчук К.О. просить постанову скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
       Вимоги апеляційної скарги захисник Захарчук К.О. обґрунтовує тим, що судом порушено норми матеріального і  процесуального  права, а  висновки, викладені в постанові, не відповідають фактичним обставинам справи. Так, адвокат вказує,  що встановлений законом порядок складення протоколу не було дотримано, а відомості вказані в ньому не можуть бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Поряд із цим, захисник зазначає, що ОСОБА_1 належним чином не було повідомлено про складання протоколів про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим його було позбавлено права надавати пояснення та заперечення під час складання протоколів. 
       Окрім того, зазначає, що 31 серпня 2020 року ПП «НАФТА-ЛУКРУМ» від ГУ ДПС у Дніпропетровській області поштовим відправленням отримало податкове повідомлення-рішення № 0011330510 від 28.02.2020 року форми «С», податкове повідомлення-рішення № 0011310510 від 28.08.2020 форми «ПС», податкове повідомлення-рішення № 00113210510 від 28.08.2020 форми «С», розрахунок штрафних (фінансових санкцій), що складені на підставі Акту (довідки) № 0135/04/36/05/РРО/43043456 від 06.08.2020 за результатами фактичної перевірки. При цьому, ПП «НАФТА-ЛУКРУМ» не погоджується із зазначеними результатами перевірки та відповідно складеними ГУ ДПС у Дніпропетровській області податковими повідомленням-рішенням від 28.08.2020 року, у зв`язку з чим ПП «НАФТА-ЛУКРУМ» звернулося до ДПС України з відповідними скаргами на зазначені податкові повідомлення - рішення, однак, результати щодо розгляду цих 

скарг контролюючим органом ще не надіслані. Таким чином, адміністративне оскарження податкових повідомлень-рішень, наразі ще триває. На переконання захисника, ця справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не може бути розглянута до закінчення процедури оскарження податкових повідомлень - рішень. Разом із цим, вважає, що висновки суду про обізнаність ОСОБА_1 про складання протоколів щодо нього, у зв`язку з оскарженням повідомлень-рішень, не відповідають дійсності. При цьому захисник вказує, що на період здійснення фактичної перевірки ПП «НАФТА-ЛУКРУМ» АГЗС за адресою смт. Курилівка, вул. Лівоборежна, 1а, протягом 27.07.2020 - 05.08.2020 на АЗС не здійснювалась реалізація пального або скрапленого газу, на вказаній АГЗС було встановлено тільки РРО, яке 07.07.2020 зареєстровано в контролюючих органах. Станом на 27.07.2020 ще не було отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, тоді як, лише 03.11.2020 ПП«НАФТА-ЛУКРУМ» отримало ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою АДРЕСА_2 , де наразі здійснюється реалізація пального за допомогою реєстратора розрахункових операцій (РРО). Також, апелянт зазначає, що сам по собі один Акт перевірки за № 0135/04/36/05/РРО/43043456 від 06.08.2020, складений ГУ ДПС у Дніпропетровській області не є беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які підтверджують, що саме директор ПП «НАФТА-ЛУКРУМ» ОСОБА_1 вчиняв дії щодо порушення встановленого порядку проведення розрахунків на АЗС за адресою: смт. Курилівка, вул. Лівобережна, 1а, без отримання ліцензії на реалізацію пального, що суд залишив поза увагою. До того ж, захисник, звертає увагу, що ПП «НАФТА-ЛУКРУМ» надавало заперечення до контролюючого органу на акт (довідки) № 0135/04/36/05/РРО/43043456 від 06.08.2020, оскільки під час перевірки АЗС за адресою: смт. Курилівка, вул. Лівобережна, 1а, директор ПП “НАФТО-ЛУКРУМ” ОСОБА_1 перебував на перевірці АЗС у м. Кам`янське. Отже, захисник вважає, що суд належним чином не дослідив докази вини особи, а лише обмежився посиланням на акт перевірки, чим не встановив наявність неправомірних дій ОСОБА_1 , та вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155-1, ч. 1 ст. 164 КУпАП.
       
В суді апеляційної інстанції Захарчук К.О. в інтересах ОСОБА_1 підтримала подану апеляційну скаргу скаргу, просила поновити строк на оскарження постанови суду та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Захарчука К.О., вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови суду, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити виходячи з такого.
Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
В матеріалах справи наявні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Захарчук К.О., про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи, що свідчить про обізнаність особи стосовно перебування щодо неї матеріалів справи про адміністративне правопорушення у суді першої інстанції.
Разом з цим, розгляд справи відбувся за відсутністю ОСОБА_1 , в той час як апеляційна скарга подана до поштового відділення на одинадцятий день після її проголошення, що свідчить про пропуск процесуального строку на апеляційне оскарження в один день.
З метою забезпечення доступу до правосуддя, та зважаючи на незначний пропуск строку, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити клопотання сторони захисту про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.
Доводи апеляційної скарги захисника Захарчук К.О. стосовно незаконності та необґрунтованості постанови районного суду щодо ОСОБА_1 , є необгрунтованими. 
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.
Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, а висновок суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні цих адміністративних правопорушень відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення, складеними уповноваженою особою податкової служби з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 – 256 КУпАП; копією акту Гловного управлдіння ДПС у Дніпропетровській області ДПС України за результатами фактичної перевірки щодо дотримання норм заонодаства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), зареєстрованого 06 серпня 2020 року за реєстраційним № 0135/04/36/05/РРО/43043456, копією листа ГУ ДПС від 18 серпня 2020 року, скерованого на адресу ПП “Нафта Лукрум” про запрошення для підписання протоколів про адміністративне правопорушення, копію акту ГУ ДПС про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від 26 серпня 2020 року № № 000163, 000164.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Відповідно ч. 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Факт відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю пальним на момент проведення перевірки підтверджується вищенаведеними матеріалами справи та апелянтом не оспорюється.
На підставі викладеного, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, які були досліджені як судом першої так і апеляційної інстанції.
Частиною 1 статті 155-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. 
Відповідно до п. п. 2, 12 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі; вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. 
Винуватість ОСОБА_1 у порушенні встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі підтверджується сукупністю вищенаведених доказів.
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що автозаправна станція на час складання протоколів не працювала апеляційний суд вважає надуманими, оскільки вони в повному обсязі спростовуються вищевказаними доказами і розцінює їх як намагання захисника правопорушника ввести суд апеляційної інстанції в оману з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. 
При цьому твердження апелянта щодо незаконності проведення фактичної перевірки органами ДПС України не є предметом даного апеляційного розгляду.
Отже, за результатами перегляду оскаржуваної постанови в межах поданої апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає, що всупереч тверджень апелянта, суд при розгляді цієї справи повно, всебічно і об`єктивно дослідив дні, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини викладені у протоколі за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, дав цим обставинам належну правову оцінку та приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
За таких обставин, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, за зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено. 
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу без конфіскації знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його за правилами ст. 36 КУпАП, правильно врахувавши характер та тяжкість правопорушень, обставини правопорушення та особу правопорушника.
Отже, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника Захарчук Ксенії Олегівни в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 - задовольнити.
Поновити захиснику Захарчук Ксенії Олегівни в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_1 . 
Апеляційну скаргу захисника Захарчук Ксенії Олегівни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1, ч. 1 ст. 164 КУпАП - залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                 Н.В. Коваленко