Справа № 752/16479/17                                                   Головуючий 1 інстанція- Колдіна О.О.
Провадження № 22-ц/824/12142/2020                             Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.

 
П О С Т А Н О В А

іменем     України
 
12 листопада 2020 року                                                                                м.Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            головуючого судді                Савченка С.І.,
            суддів                                     Верланова С.М., Мережко М.В.,
за участю секретаря             Вергелес О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДОМ-СЕРВІС» на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 22 жовтня 2019 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДОМ-СЕРВІС» про зобов`язання вчинити дії по відновленню надання послуг та стягнення збитків,-
 
в с т а н о в и в:
 
У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом,який мотивував тим, що 01 липня 2007 року між ним та відповідачем ТОВ «ТРЕЙДОМ-СЕРВІС» було укладено договір № ТС-022/13М про надання послуг за адресою: АДРЕСА_1 , за умовами якого відповідач зобов`язався надавати послуги із забезпечення умов отримання холодного водопостачання, забезпечення умов водовідведення, забезпечення умов отримання електричної енергії, а також загальні послуги, перелік яких визначений в Додатку № 1 до цього договору.
Вказував, що на порушення умов договору про надання послуг відповідач із 08 серпня 2016 року припинив постачання електричної енергії та вивезення сміття, а із 30 серпня 2016 року припинив забезпечення холодного водопостачання та водовідведення будинку, де мешкає позивач з родиною. Будинок було від`єднано від електричної мережі, електропостачання не здійснюється та відключені каналізаційні мережі. Ізсерпня 2016 року йому не надаються поточні дані про обсяг спожитих електроенергії, води, стоків, щомісяця не надаються рахунки на оплату за експлуатаційне та комунальне обслуговування. 26 липня 2017 року він направив на адресу відповідача вимогу про сплату штрафу за припинення надання послуг та відновлення надання послуг, однак відповідач свої зобов`язання за договором на момент звернення до суду не виконав. 
Умовами укладеного між сторонами договору передбачено, що у разі припинення надання якоїсь з послуг, вказаних у договорі та п.2 Додатку № 1 до нього, виконавець послуг сплачує споживачу штраф в розмірі 100 гривень за кожен день ненадання послуги та компенсує споживачу в повному обсязі збитки нанесені припинення надання послуг (зміна мереж чи прокладка споживачем нових мереж, встановлення споживачем нового
                                                                        -  2  -
обладнання, устаткування та інше). Штраф рахується з наступного дня, після дня складання акту, згідно п.3.3.5 договору. Зазнача, що з метою відновлення свого права на отримання житлово-комунальних послуг, в т.ч. на отримання електроенергії, він зробив витрати для встановлення генератора вартістю 22500 грн, у зв`язку з чим поніс збитки, які підлягають відшкодуванню відповідачем.
З огляду на викладене просив зобов`язати відповідача вчинити дії щодо відновлення надання йому послуг згідно договору, в тому числі здійснювати енергопостачання, та стягнути штрафні санкції та завдані збитки за період із 01 вересня 2016 року по 31 липня 2017 року в розмірі 174200 грн., які включають штраф у розмірі 151700 грн. та витрати на встановлення генератора у розмірі 2200 грн.
19 листопада 2018 року позивачем подана заява про відмову від позовних вимог в частині стягнення штрафу за період із 08 жовтня 2016 року до 10 січня 2017 року, яка вирішена судом та провадження в цій частині закрито.
Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 22 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Зобов'язано ТОВ «ТРЕЙДОМ-СЕРВІС» відновити надання послуг ОСОБА_1 з електропостачання та забезпечення водовідведення відповідно до договору № ТС-022/13М від 01 липня 2007 року та стягнутоз ТОВ «ТРЕЙДОМ-СЕРВІС» на користь ОСОБА_1 штраф у розмірі 40400 грн., судовий збір в розмірі 403,96 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням, відповідач ТОВ «ТРЕЙДОМ-СЕРВІС» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на неповне і неправильне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи.
Скарга мотивована неврахуванням судом того факту, що відповідно до укладеного між сторонами договору відповідач як виконавець послуг повно та якісно виконував свої зобов`язання за договором. Разом з тим відповідач періодично порушував свої зобов`язання за договором щодо оплати наданих послуг, що підтверджується рішеннями суду у цивільних справах за участю сторін. А тому відповідач згідно п.3.1.2. договору мав право припинити надання послуги у разі прострочення оплати  понад 10 календарних днів, або порушення вимог п.3.4.4. договору до ліквідації заборгованості. Вважає, що ці положення надають йому праов припинити надання послуги  за наявності заборгованості, а не лише  надання послуги за якою є борг. Суд не звернув уваги, що позивачем не надано належних доказів про ненадання йому відповідачем комунальних послуг, в тому числі тих, за які він просив стягнути штраф, бо такі послуги йому надавалися, і їх надання розповсюджується на усіх мешканців котеджного містечка, а розмежування таких послуг неможливе.
Позивач ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, де вказав, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення і правомірно задоволив його вимоги, а доводи апеляційної скарги ТОВ «ТРЕЙДОМ-СЕРВІС» є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.
В суді апеляційної інстанції представник відповідача ТОВ «ТРЕЙДОМ-СЕРВІС» адвокат Орлов В.В. подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив задоволити та скасувати рішення Голосіївського районного суду м.Києва як незаконне. 
Позивач ОСОБА_1  в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення та відсутність підстав для його скасування.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
                                                                        -  3  -
апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що відповідач ТОВ «ТРЕЙДОМ-СЕРВІС» припинив надання позивачу як споживачу всіх послуг і зазначене припинення відбулося з порушенням укладеного між сторонами договору  та у спосіб, що не передбачений його умовами, що свідчить про порушення прав позивача і необхідність їх поновлення шляхом зобов`язання відповідача поновити надання послуг та стягненння штрафу.
При цьому суд виходив з того, що на момент розгляду даної справи укладений між сторонами договір про надання послуг № ТС-022/13М є діючим і чинним, що встановлено постановою Київського апеляційного суду м.Києва від 12 червня 2019 року у справі за позовом ТОВ «ТРЕЙДОМ-СЕРВІС» до   ОСОБА_1  про розірвання договору про надання послуг.
Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.
За положеннями ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається (ст.525 ЦК України).
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України (ч.2 ст. 509 ЦК України), якими в тому числі є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, а його зміст становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст.627,628 ЦК України).
Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до положень ч.ч.1 і 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання
                                                                        -  4  -
послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Судом першої інстанції встановлено, що 01 липня 2007 року між TOB «ТРЕЙДОМ-СЕРВІС» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг № ТС-022/13М із забезпечення умов отримання споживачем електричної енергії, забезпечення умов холодного водопостачання і водовідведення та інших загальних послуг із належного утримання будинку.
Відповідно до п.1.1. цього договору, Виконавець надає Споживачу послуги, зазначені в Додатку 1 до даного договору, а Споживач своєчасно вносить плату за надані послуги в розмірі та згідно порядку, встановленому цим Договором.
Згідно з п.2.1. Договору, розмір щомісячної плати, на момент укладання цього Договору, становить суму, зазначену в Додатку 1 до даного Договору.
Згідно з п.2.2. Додатку 1 до Договору, до загальних послуг, що надаються Споживачу за Договором, належать, зокрема:
2.2.1. щомісячні лабораторні дослідження якості питної води з наданням копії акту Споживачу, за його письмової вимоги;
2.2.2.    освітлення вулиць;
2.2.3.    утримання місць загального користування за забезпечення санітарного стану;
2.2.4.    утримання доріг та пропускних пунктів в задовільному стані;
2.2.5.    забезпечення вивозу сміття;
2.2.6.    обслуговування системи резервного енергопостачання для безперебійного водопостачання та функціонування водовідведення, освітлення території;
2.2.7.    надання поточних даних про обсяг спожитих Споживачем електроенергії, стоків води;
2.2.8.    щомісячне надання Споживачу рахунків на оплату за експлуатаційне та комунальне обслуговування, спожиті енергію, стоки, воду;
2.2.9.    ведення обліку по здійсненим Споживачем оплатам.
В Додатку 1 до даного договору сторони встановили вартість загальних послуг (п.п.3.4. п.3 Додатку 1) в розмірі, еквівалентному 150 доларів США, згідно курсу НБУ, встановленому на день здійснення оплати, що станом на момент укладання договору становило суму в розмірі 757,50 грн. (станом на 01 липня 2007 року курс 1 долара США до гривні складав 5,05 грн.).
В п.2.2. договору сторони погодили, що оплата здійснюється в національній валюті України. Розмір оплати підлягає перерахунку у випадку зміни курсу долара США, відносно курсу на дату укладення договору, більше ніж на 10 %, і здійснюється в сумі, еквівалентній сумі в доларах США, визначеній за офіційним курсом, встановленим НБУ на день здійснення розрахунків.
Відповідно до п.2.5. договору розрахунковий період оплати - один місяць. Термін внесення платежів не пізніше 30 числа місяця наступного за місяцем, в якому надавалися послуги.
Оплата за виконані роботи та послуги сплачується Споживачем в безготівковому порядку шляхом перерахунку на поточний рахунок Виконавця, зазначений в даному Договорі (п. 2.6 договору).
Згідно із п.3.4.1. договору Споживач зобов`язаний у встановлений договором термін оплачувати надані послуги.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 починаючи з листопада 2014 року сплачував не в
                                                                        -  5  -
повному обсязі суму за загальні послуги, і в розмірі, меншому ніж передбачено договором, внаслідок чого утворилась заборгованість перед відповіждачем за надані, але несплачені загальні послуги в розмірі 44549,05 грн.
Зазначені обставини були встановлені рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 28 лютого 2017 року, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ТРЕЙДОМ-СЕРВІС» стягнуто заборгованість за загальні послуги за договором № ТС022/13М в розмірі 44549,05 грн., а також рішенням Апеляційного суду м.Києва від 13 червня 2017 року, відповідно до якого рішення Голосіївського районного суду м.Києва в цій частині залишено без змін.
Також судом становлено, що п.3.2.4. договору прямо забороняє виконавцю в односторонньому порядку без письмового погодження зі споживачем змінювати режим надання послуг: «Зміна режиму надання послуг, їх вартості виконавцем в односторонньому порядку без письмового погодження із споживачем забороняється».  Водночас, позивач як споживач письмового погодження про припинення надання послуг не отирмував та попередженим про це не був.
Припинення надання послуги можливе лише у разі прострочення оплати, згідно п.2.5., або порушення вимог п.3.4.4. для проведення оглядів технічного стану інженерного обладнання, виконання ремонтних робіт та ліквідації аварії,  до ліквідації заборгованості та оплати вартості відновлення надання послуг (п. 3.1.7. договору).
Припиняється надання тільки того виду послуги, оплата за яку від споживача не поступила в установленому договорі порядку (п.3.1.7).
Відповідно до п.4.2.4. у випадку припинення надання якоїсь із послуг, вказаних в цьому договорі і в п.2 додатку 1 до нього, Виконавець сплачує Споживачу штраф в розмірі 100 грн. за кожен день такого ненадання послуги та компенсує споживачу в повному обсязі збитки нанесені припиненням надання послуг (зміна мереж чи прокладка Споживачем  нових мереж, встановлення  Споживачем нового обладнання, устаткування та інше). Штраф рахується з наступного дня, після дня складання акту, згідно п.3.3.5. договору. Нанесені Споживачу збитки сплачуються Виконавцем протягом 3-х (трьох) днів після  отримання вимоги про їх оплату.
Окрім того, рішенням Апеляційного суду м.Києва від 13 червня 2017 року встановлено, що ОСОБА_1 належним чином сплачує всі послуги за Договором, окрім «Загальних послуг». Однак, ТОВ «ТРЕЙДОМ-СЕРВІС» припинило надання всіх послуг і зазначене припинення відбулося з порушенням договору  та у спосіб, не передбачений його умовами, у зв`язку з чим рішенням Апеляційного суду м.Києва стягнуто з   TOB«Трейдом-Сервіс» на користь ОСОБА_1 штраф  у сумі  28200 грн.; 9400 грн. (за припинення постачання електричної енергії з 08 жовтня 2016 року по 10 ічня 2017 року); 9400 грн.(за припинення забезпечення холодного водопостачання з 08 жовтня 2016 року по 10 ічня 2017 року), 9400 грн. (за припинення забезпечення холодного водопостачання з 08 жовтня 2016 року по 10 ічня 2017 року).
В силу положень ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
За таких обставин, з огляду на доведеність факту порушення відповідачем умов договору при припиненні надання послуг позивачу, суд обгрунтовано задоволив позовні вимоги частково,зобов`язавши відповідача поновити надання послуг та стягнувши обумовлений договором штраф.
Доводи апеляційної скарги про неврахування судом того факту, що відповідно до
                                                                        -  6  -
укладеного між сторонами договору відповідач як виконавець послуг повно та якісно виконував свої зобов`язання за договором необгрунтовані та спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що із серпня 2016 року відповідачем всупереч умовам договору про надання послуг № ТС-022/13М припинено надання послуг позивачу.
 В тому числі такі доводи спростовуються рішенням Апеляційного суду м.Києва від 13 червня 2017 року, яким стягнуто з ТОВ «ТРЕЙДОМ-СЕРВІС» на користь позивача штраф за ненадання послуг з порушенням договору  та у спосіб, не передбачений його умовами заперіод із 08 жовтня 2016 року по 10 січня 2017 року (даний період стягнення штрафу виключений позивачем із позовних вимог в цій справі).
Постановою Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року рішення Апеляційного суду м.Києва від 13 червня 2017 року залишене без змін.
Отже, в силу положень ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені вказаним рішенням суду щодо сплати  ОСОБА_1 належним чином усіх послуг за Договором, окрім «Загальних послуг», та припинення відповідачем надання всіх послуг, яке відбулося з порушенням договору  та у спосіб, не передбачений його умовами, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Це ж стосується доводів скарги щодо періодичного порушення позивачемсвоїх зобов`язань за договором щодо оплати наданих послуг, що на думку відповідача згідно п.3.1.2. договору дає йому підстави припинити надання послуги у разі прострочення оплати понад 10 календарних днів до ліквідації заборгованості, які є необгрунтованими.
Такому праву надавача послуг припинити надання послуг, кореспондується обов`язок, встановлений п.3.2.4. договору, який прямо забороняє виконавцю в односторонньому порядку без письмового погодження зі споживачем змінювати режим надання послуг.
Окрім того, як вище вказувалося факт припинення відповідачем надання позивачу послуг з порушенням договору та у спосіб, не передбачений його умовами, встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили і повторному доведенню не підлягає. 
Посилання скаржника на те, що положення договору надають йому право припинити надання усіх послуг за наявності заборгованості, а не лише за надання пслуги за якою є борг, безпідставні і суперечать змісту укладеного між сторонами договору, зокрема п.3.1.2. договору, який чітко вказує на можливість припинення саме послуги, а не усіх послуг.
Окрім того, такі доводи суперечать засадам цивільного права, якими є справедливість, добросовісність та розумність. Запропоноване відповідачем тлумачення договору, а саме -припинення надання послуги, за якою борг відсутній, суперечить вказаним засадам.
Доводи скарги про те, що позивачем не надано належних доказів про ненадання йому відповідачем комунальних послуг, оскільки їх надання розповсюджується на усіх мешканців котеджного містечка і їх розмежування неможливе, колегія суддів відхиляє як необгрунтовані.
Такі доводи суперечать умовам укладеного між сторонами договору, з якого вбачається, що зобов`язання відповідача по наданню послуг умовно подляються на ті, які надаються позиачу безпосередньо (отримання електроенергії, холодної води, водовідведення, вивозу сміття тощо, та ті, які надаються невизначеному колу осіб і в тому числі позивачу зокрема (освітдення місць загального користування, утримання місць загального користування та їх санітарного стану, утримання доріг та пропускного пункту).
Звернення позивач до суду обумовлене саме ненаданням йому послуг індивідуальної дії, зокрема послуг по наданню електроенергії, вивозу сміття, послуги по відведенню стоків, забезпеченню водою, наданням йому відповідних рахунків, водовідведення.
Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції
                                                                        -  7  -
щодо часткового задоволення позову, обгрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справи «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України»).
Доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із рішенням суду першої інстанції щодо відсутності підстав для зобов`язання виконати умови догвоору та стягнення штрафу. Такі доводи оцінені судом першої інстанції, були предметом перегляду судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження. 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу  спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.         
Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДОМ-СЕРВІС» залишити без задоволення.
Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 22 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

 
Головуючий 

Судді: