Номер провадження: 33/813/1132/20
Номер справи місцевого суду: 947/16597/20 
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М. 
Доповідач Кадегроб А. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.12.2020 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду – Кадегроб А.І., розглянувши апеляційну скаргу захисниці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 – адвокатки Гусельщикової М.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 07.08.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 07.08.2020 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладеного на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок. 
Згідно з постановою судді районного суду, 11.05.2020 о 04:45, в м. Одеса по вул. Дмитра Донського, біля будинку № 2, водій ОСОБА_1 , (далі – особа, що притягується до адміністративної відповідальності), керував автомобілем марки «JEEP», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, не стійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, після чого від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у присутності двох понятих у встановленому законом порядку відмовився.
На дану постанову захисниця ОСОБА_1 – адвокатка Гусельщикова М.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену постанову скасувати, провадження у справі закрити в зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність.
Вимоги апеляційної скарги аргументує тим, що з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.
Суддею суду першої інстанції залишено поза увагою, що з протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів, що містяться в матеріалах справи, не вбачається, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, що само по собі свідчить про те, що або ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння або він не керував транспортним засобом особисто.
Обставини, пояснення свідків, не можуть вважатися допустимим доказом по справі, оскільки, написані самим співробітником поліції, а не зі слів свідків, що прямо вбачається з відеозапису наданого як доказ до матеріалів адміністративної справи.
Крім цього, апелянт зазначає, що акт, який встановлює адміністративну відповідальність, а саме ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасовано, тому ОСОБА_1 неможливо притягти до адміністративної відповідальності за даною нормою КУпАП.
Учасники апеляційного провадження належним чином повідомленні про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися, від захисниці надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності ОСОБА_1 . Приймаючи до уваги вищевикладене, суддя апеляційного суду приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду апеляційної скарги за їх відсутності, фіксацію судового засідання не здійснювати.
Дослідивши вимоги апеляційної скраги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду приходить до таких висновків.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суддя районного суду розглянула справу згідно з вимогами КУпАП, дослідивши матеріали справи, та дійшла обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Винуватість ОСОБА_1 підтверджується долученими до матеріалів справи матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №064884 від 11.05.2020, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом (а. с. 1-4, 6).
Згідно з п. 3 р. І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі – Інструкція), ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. 
Пунктами 6, 7 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Відповідно до п. п. 1, 6 р. ІІ Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №064884 від 11.05.2020, ОСОБА_1 11.05.2020 о 04:45, в м. Одеса по вул. Дмитра Донського, біля будинку № 2, керував автомобілем марки «JEEP», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, не стійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, після чого від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у присутності двох понятих у встановленому законом порядку відмовився, що також підтверджується відеозаписом, поясненнями свідків, (а. с. 3-4, 6).
Вказаний протокол ОСОБА_1 підписав без будь-яких зауважень (а. с. 1).
Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами .
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Дослідженням протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №064884 від 11.05.2020, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлено, що його форма та зміст повністю відповідають вимогам ст. 256 КУпАП. Апелянтом підписано зазначений протокол без будь-яких зауважень (а. с. 1).
Також до протоколу додано пояснення свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Доводи апеляційної скарги про недопустимість пояснень свідків як доказу оскільки, згідно з відеозапису вбачається, що пояснення свідки писали не самі, а останні написані поліцейськими, суддя апеляційного суду вважає необґрунтованими з таких підстав.
Відповідно до п. п. 1, 6 р. ІІ Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
При цьому в Інструції відсутні вимоги щодо оформлення пояснень свідків самостійно. Шляхом їх написання власноруч.
Факт достовірності викладених на бланку пояснень свідків засвідчується підписом особи, яка залучається в якості свідка.
Відповідно до пояснень, свідки зазначили, що «написано вірно», а також поставили свої підписи (а. с. 3-4).
При цьому факт знаходження свідків на місці події також підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи (а. с. 6), що також не заперечує сам апелянт.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній не керував транспортним засобом, суддя апеляційного суду вважає такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до протоколу серії ДПР18 №064884 від 11.05.2020 відносно ОСОБА_1 , останній притягається до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При цьому факт керування останнім транспортним засобом до зупинки його поліцейськими, підтверджується поясненнями свідків та відеозаписом з місця події (а. с. 3, 4, 6).
Враховуючи вищевикладене, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що в справі наявні достатні докази для підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та суддею районного суду правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознаками – відмови особою, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння.
Що стосується посилань апелянта на те, що відповідно до внесених до закону змін, інкриміноване йому адміністративне правопорушення взагалі неможливо кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя апеляційного суду такі твердження вважає помилковими з огляду на наступні обставини.
01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 (далі – Закон), яким відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного огляду, була виключена з ч. ч. 1 та 3 ст. 130 КУпАП та закріплена у ст. 286-1 КК України – керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
До набрання чинності вищевказаним Законом, тобто до 01.07.2020, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.
При цьому, Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду (далі – ККС ВС) були розглянуті звернення голови Донецького апеляційного суду Лісового О.О. (вх. №290/0/157-20 від 02.07.2020) та секретаря судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мосьондза І.А. (вх. №289/0/157-20 від 02.07.2020) за результатами якого надано роз`яснення щодо вирішення питання про те, чи підлягають з 01.07.2020 адміністративній відповідальності за ст. 130 КУпАП особи, які вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до 01.07.2020.
У зазначених роз`ясненнях суд звернув увагу на певні положення закону та дійшов наступних висновків.
Зокрема, відповідно до положень ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Таким чином, ККС ВС дійшов висновку про те, що до осіб, які до 01.07.2020 вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі ст. 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення, а суди мають здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, які було вчинено до 01.07.2020, відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчинення таких діянь.
З огляду на викладене та враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП 11.05.2020, тобто до набрання чинності Законом України 01.07.2020, до нього має бути застосовано закон в редакції, чинній на час вчинення такого діяння, тобто норми КУпАП в редакції від 14.05.2020 (566-IX), ч. 1 ст. 130 КУпАП якої передбачає відповідальність, в тому числі, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмову особи, яка керує траснпортними засаобами, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо виключення адміністративного акту про відповідальність осіб, які керують транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, суддя апеляційного суду вважає неспроможними.
Будь-яких інших доводів, які б свідчили про наявність підстав для скасування оскарженої постанови, апеляційному суду надано не було.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суддя апеляційного суду доходить висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому, в зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржену постанову – без змін. 
Керуючись ст. ст. 7, 289, 293, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_1 – адвокатки Гусельщикової М.А. – залишити без задоволення.
Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 07.08.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                         А.І. Кадегроб