Ухвала
 
09 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 310/5378/17
провадження № 61-15169св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І.,
 
учасники справи:
позивач - заступник прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу                 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від                       12 березня 2019 року в складі судді Полянчука Б. І. та постанову Запорізького апеляційного суду від 10 липня 2019 року в складі колегії суддів:                       Маловічко С. В., Бєлки В. Ю., Онищенка Е. А., та касаційну скаргу Фонду державного майна України на постанову Запорізького апеляційного суду від 10 липня 2019 року в складі колегії суддів: Маловічко С. В., Бєлки В. Ю., Онищенка Е. А.,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2017 року заступник прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування майна.
Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 березня 2019 року позов задоволено.
Витребувано у власність держави в особі Фонду державного майна України               з володіння ОСОБА_1 та ОСОБА_2 об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з основної будівлі «А» з прибудовою «а» загальною площею 91,3 кв. м, воріт № 1, паркану № 2, замощення І. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 10 липня 2019 року рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 березня                  2019 року в частині задоволення позову про витребування                                             у ОСОБА_2 1/4 частки об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 скасовано та відмовлено у цій частині позову. В решті рішення першої інстанцій залишено без змін.
У серпні 2019 року  ОСОБА_1 і ОСОБА_2 подали до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення судів попередніх інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
У серпні 2019 року Фонд державного майна України звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просить постанову апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Ухвалою Верховного Суду від 29 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Фонду державного майна України та витребувано справу із суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Крім того, цією ж ухвалою зупинено виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 березня 2019 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 10 липня 2019 року до закінчення касаційного провадження.
У вересні та у жовтні 2019 року від заступника прокурора Запорізької області надійшли відзиви на касаційні скарги Фонду державного майна України та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . У відзивах вказано про безпідставність доводів касаційних скарг, тому в їх задоволенні заступник прокурора Запорізької області просив відмовити, а оскаржені судові рішення - залишити без змін.
У листопаді 2019 року від ОСОБА_1 і ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що відповідачі є добросовісними набувачами. Ці обставини унеможливлюють витребування у них спірного майна, покладає на них в цьому разі індивідуальний та надмірний тягар.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України(в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки дотримання судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права.
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування майна, за касаційною скаргою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 березня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 10 липня 2019 року,                           та за касаційною скаргою Фонду державного майна України на постанову Запорізького апеляційного суду від 10 липня 2019 року, призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                           М. М. Русинчук
          І. О. Дундар
                                                                                                                       В. І. Крат