ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2020 року                                                                                      Справа № 924/92/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б. ,  суддя Василишин А.Р. 

секретар судового засідання Гладка Л.А. 
за участю представників сторін:
позивача: не з`явився  
відповідача: не з`явився  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гілевич Віктора Борисовича на рішення господарського суду Хмельницької області від 22.07.2020 р. у справі №924/92/20 ухвалене суддею Грамчук І.В., повний текст рішення складено 22.07.2020р.
за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" 
до Фізичної особи-підприємця Гілевич Віктора Борисовича
про стягнення 541 024, 04 грн. 

          Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Преміум" звернулось до господарського суду  Хмельницької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Гілевича Віктора Борисовича Хмельницька область Хмельницький район с.Мар`янівка, в якому просить стягнути    541 024,04 грн., з яких 200 000,00 грн. боргу, 283 024,04 грн. заборгованості по відсоткам, 58 000,00 грн. штрафу.
          В обґрунтування позову вказує на порушення відповідачем встановленого кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної відкличної лінії від 24.12.2015р. №114/КЛ/15 обов`язку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом протягом визначеного договором строку, посилається на положення ст.ст.15, 16, 525, 530, 611, 629, 651 ЦК України, ст.ст.  173, 174, 175, 188, 193, 224, 225, 230 ГК України.
          Рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.07.2020 р. у справі №924/92/20 позов задоволено частково. Стягнути з фізичної особи-підприємця Гілевича Віктора Борисовича на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" 200 000,00 грн.  основного боргу, 283 024,04 грн. проценти за користування кредитом, 7 245,36 грн. судового збору. В решті позову - відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Гілевич Віктор Борисович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати   рішення господарського суду Хмельницької області від 22.07.2020 р. у справі №924/94/20 в частині стягнення відсотків за користування кредитом в сумі 214 139,13 грн. Ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в частині стягнення відсотків за користування кредитом в сумі   214 139,13 грн.
Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 р., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Гілевич Віктора Борисовича на рішення господарського суду Хмельницької області від 22.07.2020 р. у справі №924/92/20 та призначено справу до розгляду.  
           26.10.2020 р. на адресу апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить  відмовити  в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.
В судове засідання апеляційної інстанції 29.10.2020 р. представники сторін не прибули та не реалізували процесуальне право на участь в судовому засіданні апеляційної інстанції, причин неявки суду не повідомили. При цьому колегія суддів звертає увагу сторін на те, що в даному випадку враховується правова позиція Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відтак, колегія суддів визначилась про можливість розгляду скарги в даному судовому засіданні.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд 
          
ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням господарського суду Хмельницької області від  22.07.2020 р. у справі №924/92/20 позов задоволено частково. Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позичальник у строк, встановлений договором, суми  кредиту і відсотків за ним не сплатив (докази оплати відсутні), заборгованість, розмір якої підтверджується документально та становить: 200 000,00 грн. заборгованість по кредиту;  283024,04 грн. заборгованість по відсотках, є доведеною і підлягає стягненню.

2.Узагальнені доводи апеляційних скарг та заперечення щодо них інших учасників справи. 
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Фізична особа-підприємець Гілевич Віктор Борисович звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, висловила правову позицію, відповідно до якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Зазначений висновок щодо неможливості нарахування процентів передбачених кредитним договором спливу визначеного договором строку кредитування був підтриманий Великою Палатою у своїх постановах від 04.07.2018 року у справі №310/11534/13-ц та від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц.
Відтак, судом першої інстанцій проігноровано те, що збільшена відсоткова ставка 41% нараховувалась банком як в межах строку кредитування до 23.06.2017 року, так і після його закінчення. Також після закінчення строку кредитування банком нараховано штраф за кожен місяць прострочення починаючи з вересня 2016 року. Апелянт стверджує, що вказана відсоткова ставка може бути застосована в межах строку кредитування, що узгоджується з п. 1.3,3.4,3.6 договору.
За змістом ч.2 ст.625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Отже, у цій справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки, однак таких вимог банк не заявляв, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів та неустойки, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є необгрунтованими. 
Таким чином, враховуючи те, що вимог про застосування наслідків передбачених ст. 625 ЦК України банк не заявляв, вимоги банку про стягнення процентів після 23.06.2017 року (закінчення строку кредитування) не грунтуються на вимогах чинного законодавства. 
Отже за розрахунком банку сума нарахованих відсотків з 24.12.2015 року до 31.05.2017 року складає 63  703,59 грн. Крім того, відповідач розрахував відсотки за користування кредитом з 01.06.2017 року по 23.06.2017 р., які складають - 5181,32 грн. (розрахунок наведено в позовній заяві). За розрахунками відповідача заборгованість за процентами в межах строку кредитування складає 68 884.91 грн (63703,59+5181,32). 
Отже, відсотки за користуванням кредитом в сумі 214  139, 13 грн. (283  024,04-68  884,91) нараховані банком безпідставно, а рішення суду першої інстанції в цій частині винесено з порушенням норм матеріального права.

Мотивуючи заперечення на апеляційну скаргу, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Преміум" звертає увагу на те, що у відповідності до п.3.6 Кредитного договору за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється в розмірі на 10% річних вища від фіксованої процентної ставки за користування кредитом по Кредитному договору (проценти за понадстрокове користування кредитом). Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим договором (проценти за понадстрокове користування кредитом), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки, зазначеної в першому абзаці цього пункту договору.
Проценти за понадстрокове користування кредитом нараховуються банком щомісячно в дату, визначену банком, але не пізніше останнього робочого дня місяця. Проценти нараховуються за період з дати виникнення простроченої заборгованості по кредиту по день, що передує останньому робочому дню місяця, в якому виникла така заборгованість (або до дня погашення простроченої заборгованості), та надалі з дня, в якому здійснювалось нарахування процентів в минулому місяці, по день, що передує дню нарахування процентів в поточному місяці, включно та з дня попереднього нарахування до дня погашення простроченої заборгованості в місяці, в якому відбулось таке погашення. Сплата процентів за понадстрокове користування кредитом здійснюється в порядку, та в терміни, зазначені у п.3.4 цього договору. 
З огляду на те, що ПАТ «КБ «Преміум» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало належним чином та у повному обсязі, про що свідчить відсутність будь-яких претензій та зауважень з боку відповідача, а відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором не виконує, то це призвело до виникнення заборгованості по поверненню кредиту та відсотків за користування кредитними коштами. Більш того, крім неповернення заборгованості по кредиту, відповідач всупереч умовам Кредитного договору та чинного законодавства намагається оскаржити нарахування йому Банком відсотків за понадстрокове користування кредитними коштами, не дивлячись на те, що при підписанні цього договору погодився з умовами Кредитного договору.

3.Обставини справи, встановлені апеляційним судом
24.12.2015р. між ПАТ "КБ "Преміум" (банк) та Фізичною особою-підприємцем Гілевичем Віктором Борисовичем (позичальник) укладено договір №114/КЛ/15 про надання кредиту у формі відновлювальної відкличної лінії з загальним лімітом в сумі 200000,00 грн., у якому позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в межах строку кредитування, встановленого в п.1.3. цього договору, в розмірі 31% річних, сплатити комісійну винагороду за надання (управління) кредитом.
Цільове використання (мета) кредиту: для поповнення обігових коштів. (п.1.2 договору).
Кредитна лінія відкривається з 24.12.2015р. до 23.06.2017р. (включно) (п.1.3 договору).
У відповідності до п.1.3.1 договору позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в строки (терміни), зазначені в графіку зменшення ліміту кредитування (додаток №1 до договору), який є його невід`ємною частиною.    
Тип процентної ставки за користування кредитом, зазначеної в пунктах 1.1,3.6 та 3.10 цього договору - фіксована. (п.1.4 договору).
Згідно п.3.1 договору кредитні кошти надаються банком, шляхом:
- перерахування на поточний рахунок позичальник № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «КБ «Преміум» код банку 339555.
Надання Банком кредитних коштів здійснюється за умови отримання Банком у строк, не менше як за один банківський день до дати видачі коштів в межах суми, визначеної в п. 1.1, попередньої письмової заяви позичальника.
Після отримання Позичальником повної суми кредиту в межах загального ліміту, встановленого    в п.1.1 цього договору, подальше кредитування в межах строків та в межах сум ліміту кредитної лінії, може здійснюватися лише після погашення позичальником частини бо всієї суми наданого кредиту, у розмірі, який не може перевищувати обсягу такого погашення.
Відповідно до п.3.2 договору погашення кредиту позичальник здійснює на рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ "КБ "Преміум", код банку 339555, відповідно до строків, визначених в п.1.3 цього договору та Графіку зменшення ліміту кредитування, який наведено в Додатку 1 до цього договору.
У разі ненадходження платежів від Позичальника у встановлені цим договором строки, суми непогашених у строк платежів визнаються простроченими та наступного банківського дня перераховуються на рахунки простроченої заборгованості.
Пунктом 3.3 договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом по договору здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами, виходячи з процентної ставки у розмірі, визначеному п.1.1 цього договору. При розрахунку процентів використовується метод «факт/факт», виходячи із фактичної кількості днів у місяці  та у році. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно, в дату, визначену Банком, але не пізніше останнього робочого дня місяця. Нарахування процентів здійснюється за період з дати надання кредиту по день, що передує останньому робочому дню місяця, в якому надано кредит, включно, та надалі за період з останнього робочого дня місяця, попереднього звітному, по день, що передує останньому робочому дню звітного місяця, а при погашенні кредиту - по день, що передує дню погашення кредиту.
Проценти за користування кредитом сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 05 робочого дня місяця, наступного за тим, за який вони нараховані, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.3 цього договору, в день повного погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового погашення заборгованості по кредиту на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в ПАТ «КБ «Преміум», код банку 339555. (п.3.4 договору).
У відповідності до п.3.6 договору за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється в розмірі на 10% річних вища від фіксованої процентної ставки за користування кредитом по кредитному договору (проценти за понадстрокове користування кредитом). Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим договором (проценти за понадстрокове користування кредитом), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки, зазначеної в першому абзаці цього пункту договору.
Проценти за понадстрокове користування кредитом нараховуються банком щомісячно в дату, визначену банком, але не пізніше останнього робочого дня місяця. Проценти нараховуються за період з дати виникнення простроченої заборгованості по кредиту по день, що передує останньому робочому дню місяця, в якому виникла така заборгованість (або до дня погашення простроченої заборгованості), та надалі з дня, в якому здійснювалось нарахування процентів в минулому місяці, по день, що передує дню нарахування процентів в поточному місяці, включно та з дня попереднього нарахування до дня погашення простроченої заборгованості в місяці, в якому відбулось таке погашення. Сплата процентів за понадстрокове користування кредитом здійснюється в порядку, та в терміни, зазначені у п.3.4 цього договору.
Згідно п. 6.5 договору за кожний випадок невиконання прийнятих на себе зобов`язань, передбачених п.п.5.2.1-5.2.16 цього договору, позичальник сплачує штраф у розмірі 0,5% від суми кредитної лінії. Сплата штрафу не звільняє позичальника від належного виконання зобов`язань за цим договором.
Штрафні санкції (пеня, штраф) нараховуються та сплачуються позичальником до повного виконання зобов`язань за цим договором.
Договір діє до повного повернення позичальником кредиту, сплати в повному обсязі процентів за користування ним та до повного виконання позичальником  будь - яких інших грошових зобов`язань, прийнятих на себе згідно умов цього договору    (п. 8.10).
Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.
На підтвердження надання позивачем кредиту відповідачу до справи додано виписки по рахунках фізичної особи-підприємця Гілевича В.Б.    з 23.12.2015 по 03.02.2020.    
У зв`язку з порушенням відповідачем встановленого кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної відкличної лінії від 24.12.2015р. №114/КЛ/15 обов`язку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом протягом визначеного договором строку, позивач звернувся до господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Гілевича Віктора Борисовича 541 024,04 грн., з яких 200 000,00 грн. боргу, 283 024,04 грн. заборгованості по відсоткам, 58 000,00 грн. штрафу.

4.Правові норми, які застосовуються апеляційним судом до спірних правовідносин.
Згідно  ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки    виникають    із    дій    осіб,    що передбачені актами цивільного законодавства,    а також із дій осіб, що    не    передбачені    цими    актами,    але    за    аналогією    породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.  173,  174 ГК України, як такі, що виникли з господарських договорів, і відповідно до  ст. 1 Господарського кодексу України  є предметом його    регулювання.
Відповідно до ч.2  ст.175 Господарського кодексу України  майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються  Цивільним кодексом України  з урахуванням особливостей, передбачених  Господарським кодексом України.
У відповідності із  ст.173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно,  сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно  ст.174 Господарського кодексу України  господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Згідно  ст. 526 ЦК України  зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -    відповідно до звичаїв ділового обороту або    інших    вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до ч. 1  ст. 530 ЦК України  якщо у зобов`язанні встановлений строк    (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідно до  ст. 193 Господарського кодексу України  суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.  
Статтею 525 Цивільного кодексу України  обумовлено, що одностороння відмова від зобов`язання або    одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.
Згідно  ст. 610 ЦК України  порушенням зобов`язання є його невиконання  або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач уклали кредитний договір, визначивши умови, права та обов`язки сторін, які є обов`язковими для них.
Згідно  ст. 1054 ЦК України  за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
За ст. 1056-1  ЦК України  процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
У відповідності до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ст. ст.1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники    грошових  коштів    сплачують    на    користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню  в  розмірі,    що встановлюється за згодою сторін;  розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати    подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. 
Відповідно до  ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.  Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.  Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового    зобов`язання    за    кожен     день прострочення виконання. 
Згідно ч. 2  ст.551 ЦК України, якщо предметом    неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно  ст.629    ЦК України  договір    є    обов`язковий    для    виконання сторонами.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.
Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.
При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача 200  000 грн.  основного боргу, місцевий господарський суд, дійшов правомірного висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача та задоволення їх у повному обсязі. Також, судом першої інстанції правомірно задоволено заяву відповідача про застосування строку позовної давності, та у відповідності до норм чинного законодавства відмовлено у стягненні з відповідача штрафу.
Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з відповідача  283  024,04 грн. процентів за користування кредитом, суд першої інстанції прийшов до висновку, що нарахування відсотків за користування кредитом  у розмірі  283  024,04 грн. станом на 03.02.2020 р. є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору, та нормам чинного законодавства.
Відповідно до ст.269 ГПК України, переглядаючи в апеляційному порядку судові рішення, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Враховуючи вищевикладене, а також доводи та вимоги апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд в даному випадку переглядає рішення господарського суду Хмельницької області від 22.07.2020 р. у справі №924/92/20 лише в частині стягнення відсотків за користування кредитом, а саме у правомірності нарахування процентів передбачених кредитним договором. 
З позовної заяви вбачається, що Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Преміум" просило стягнути з відповідача  283 024,04 грн. заборгованості по відсоткам, нарахованим відповідно до положень договору кредитної лінії станом на 03.02.2020р.
Проаналізувавши матеріали справи, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Велика Палата Верховного Суду постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц зробила правові висновки щодо застосування зазначених норм права і вказала наступне: «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
З матеріалів справи вбачається, що у даній справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки, однак таких вимог банк не заявляв, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є необґрунтованими.
Таким чином, враховуючи те, що вимоги про застосування наслідків передбачених ст. 625 ЦК України банк не заявляв, отже, вимоги банку про стягнення процентів після 23.06.2017 року (закінчення строку кредитування) не відповідають вимогам чинного законодавства.
Відтак, вивчивши доводи апеляційної скарги в частині розрахунку суми відсотків, нарахованих у межах дії договору кредитної лінії з 24.12.2015 року до 31.05.2017 року, колегія суддів дійшла висновку, що ці доводи є обґрунтованими,  сума відсотків за користування кредитом за вказаний період складає 63  703, 59 грн. та за період з 01.06.2017 року по 23.06.2017 р., складає - 5  181,32 грн. 
Отже, суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що  заборгованість за процентами в межах строку кредитування складає 68  884,91 грн (63703.59+5181.32). 
З огляду на вище викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни рішення господарського суду Хмельницької області від 22.07.2020 р., оскільки вимога про стягнення відсотків за користуванням кредитом в сумі 214  139,13 грн. (283024,04-68884,91) задоволено судом першої інстанції безпідставно.

6.Висновки за результатами апеляційного розгляду.   
Таким чином, у апеляційній скарзі наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів дійшла висновку про необхідність змінити рішення господарського суду Хмельницької області від 22.07.2020 р. 
У відповідності до п.2 ч.1   ст. 275 ГПК України   суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Згідно з ч.4    ГПК України    зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
З врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вбачає підстави змінити рішення господарського суду Хмельницької області від 22.07.2020 р. у справі №924/92/20 виклавши резолютивну частину в новій редакції. 
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

                    
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гілевича Віктора Борисовича на рішення господарського суду Хмельницької області від 22.07.2020 р. у справі №924/92/20 задовольнити. 

          Рішення господарського суду Хмельницької області змінити, виклавши резолютивну частину рішення у наступній редакції.

          "Позов задовольнити частково.
           
          Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гілевича Віктора Борисовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_4 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 1/36, код 35264721) 200 000,00 грн.  основного боргу, 68 884,91 грн. проценти за користування кредитом, 4 033,27 грн.  судового збору за подання позовної заяви.
          
          В решті позову - відмовити."

          Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 1/36, код 35264721) на користь Фізичної особи-підприємця Гілевича Віктора Борисовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_4 ) 4818,14 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

          Видачу наказів доручити господарському суду Хмельницької області.

          Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

          Справу №924/92/20 повернути господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "05" листопада 2020 р.

Головуючий  суддя                                                                      Філіпова Т.Л. 

Суддя                                                                                              Бучинська Г.Б.  

Суддя                                                                                              Василишин А.Р.