П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/202/20	

 	Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.                                                    Дата і місце ухвалення: 13.10.2020р., м. Херсон                                   	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –    Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просила суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком позивачу, починаючи з 07.10.2009р., як непрацюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу та заробітної плати для обчислення пенсії, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, з підвищенням та індексацією пенсії відповідно до ст.ст. 27, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», доплатою до пенсії за понаднормативний стаж відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надбавкою до пенсії як дитині війни, здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017р.
Позов обґрунтовувала тим, що до грудня 1999 року ОСОБА_1 проживала в м.Євпаторії АРК та отримувала пенсію за віком. У зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю виплату пенсії їй було припинено. На виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25.04.2019р. по справі №540/551/19, Головним управлінням ПФУ в Херсонській області розглянуто заяву ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та листом від 19.12.2019р. повторно відмовлено позивачу у поновленні пенсії з посиланням на не дотримання встановленого порядку звернення за призначенням пенсії (відсутня архівна пенсійна справа). Таку відмову ОСОБА_1 вважає незаконною та зазначає, що отримавши її заяву про поновлення виплати пенсії територіальний орган ПФУ зобов`язаний був витребувати архівну (електронну) пенсійну справу із зберігання або відновити її. 
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною відмову ГУ ПФУ в Херсонській області, викладену в листі від 19.12.2019р. №3705/03-04, щодо поновлення, перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області провести ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсії за віком з 07.10.2009р. шляхом поновлення її відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із компенсацією втрати частини доходів.
В задоволенні решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ГУ ПФУ в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 13.10.2020р. з прийняттям нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що положеннями абзацу 4 пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФУ від 25.11.2005р. №22-1, чітко передбачено, що заява про запит пенсійної справи за новим місцем проживання  подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації). Жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язку або права Пенсійного фонду автоматично здійснювати поновлення пенсії  без відповідного волевиявлення пенсіонера  (надання особисто відповідної заяви) та без документів, визначених пенсійним законодавством. Оскільки відповідної заяви від ОСОБА_1 не надходило, підстави для витребування архівної пенсійної справи з органів, які призначали пенсію на території АРК, відсутні.
Апелянт вважає необґрунтованим застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затвердженого Постановою КМУ від 02.07.2014р. №234, оскільки вказаний нормативний акт  визначає механізм виплати пенсій громадянам України, які проживають на території АРК та м.Севастополя. 
Справу розгляду судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ГУ ПФУ в Херсонській області, тобто в частині позовних вимог ОСОБА_1 , які задоволено оскаржуваним судовим рішенням. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, яка з грудня 1999 року виїхала з України на постійне місце проживання до Ізраїлю, де 26.07.2002р. взята на консульський облік в Посольстві України в державі Ізраїль.
05.05.1995р. ОСОБА_1 Євпаторійським міським відділом соціального захисту населення призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про що зроблено відмітку в трудовій книжці.
Пенсійні виплати позивачу припинено у 1999 році у зв`язку з її виїздом на постійне місце проживання за кордон до держави Ізраїль.
05.12.2018р. представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області (Генічеський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) із заявою про призначення/перерахунок пенсії, в якій просив перерахувати, поновити пенсію з 07.10.2009р., із застосуванням всіх підвищень, індексації, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, як не працюючому пенсіонеру, дитині війни, здійснити запит пенсійної справи, інших недостатніх для поновлення виплати пенсії документів, здійснити осучаснення пенсії з 01.10.2017р. відповідно до пенсійної реформи України. 
До заяви долучено: нотаріально засвідчені копії довіреності від 29.10.2018р. №914/18 та паспорту від 09.12.1998р. АС №710560, нотаріально засвідчену копію картки платника податків від 04.12.2018р. №403-18-10291, нотаріально засвідчену копію трудової книжки від 21.07.1960р., заяву про перерахування пенсійних виплат на банківський рахунок від 05.12.2018р., копію паспорта представника.
Листом від 17.12.2018р. №3054/02-04 Генічеський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Херсонській області повідомив представника позивача Акермана О.М. про відмову в поновленні виплати пенсії, оскільки громадянка ОСОБА_1 не дотрималась вимог абз.2 п.3 Порядку №22-1 та не надала заяву про поновлення виплати раніше призначеної пенсії особисто до Генічеського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Херсонській області.
Не погоджуючись з відмовою в поновленні виплати пенсії за віком позивач оскаржила її в судовому порядку.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25.04.2019р. у справі №540/551/19, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019р., визнано протиправною відмову ГУ ПФУ в Херсонській області, викладену в листі від 17.12.2018р. №3054/02-04, щодо поновлення, перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано територіальний орган ПФУ повторно розглянути заяву позивача про призначення/перерахунок пенсії від 05.12.2018р. з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.
На виконання судового рішення по справі №540/551/19 ГУ ПФУ в Херсонській області повторно розглянуло документи ОСОБА_1 стосовно поновлення виплати пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Листом від 19.12.2019р. №3705/03-04 відповідач повідомив позивача про відмову в поновленні виплати пенсії за віком, оскільки заявницею не дотримано встановленого Порядку звернення за призначенням пенсії (відсутня архівна пенсійна справа), зокрема, не подано заяви про запит пенсійної справи  за новим місцем проживання особисто до органу, що призначає пенсію. 
Зазначена відмова ГУ ПФУ в Херсонській області стала підставою для звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду. 
Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , виходив з того, що відмовляючи в поновленні виплати пенсії позивачу відповідач фактично намагається застосувати аналогію закону (з випадком, якщо заява подається особою за новим місцем проживання). Водночас, за висновками суду першої інстанції, з урахуванням відсутності законодавчо врегульованого порядку запиту пенсійної справи особи, що знаходилась на пенсійному обліку на тимчасово окупованій території, правильним є застосування норм Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затвердженого Постановою КМУ від 02.07.2014р. №234, яким передбачено, що саме територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів Російської Федерації.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає правильними такі висновки суду першої інстанції виходячи з наступного.
Преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що він визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. 
Згідно ст.1 Закону №1058-IV пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону №1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно ст.51 Закону №1058-ІV у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Міжнародні договори між Україною та Ізраїлем стосовно призначення та виплати пенсії не укладалися.
Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009р. №25-рп/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону №1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Зазначені положення Закону №1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Згідно положень даного рішення оспорюваними нормами Закону №1058-ІV держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.
Отже, за своїм змістом рішення Конституційного Суду України надає висновок щодо неконституційності положень Закону №1058-ІV стосовно пенсіонерів, які виїхали на постійне місце проживання за кордон. Внаслідок його ухвалення у таких осіб відновилось право на отримання призначеної пенсії, а у органів Пенсійного фонду України відновився обов`язок поновити виплату такої пенсії та виплатити її на першу вимогу пенсіонера.
Відповідно до  статті 1 Закону №1058-IV  пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим  Законом  пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Частиною 2 статті 49 Закону №1058-IV встановлено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим  постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1  (далі - Порядок №22-1).
Відповідно до абз.1 п.1.5 Порядку №22-1 заява, зокрема, про поновлення виплати пенсії, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.
Заява на запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації) (абз.3 п.1.5 Порядку №22-1).
Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р. №1207-VII (далі - Закон №1207-VII) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначено тимчасово окупованою територію.
Частиною 2 статті 7 Закону №1207-VII передбачено, що виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсій та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.14-4 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» громадяни України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя і не отримали громадянства Російської Федерації та не одержують пенсії та соціальні послуги від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, мають право на отримання виплат згідно з цим Законом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014р. №234 «Про затвердження порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг» (далі - Порядок № 234) визначено механізм виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії та соціальні послуги від Пенсійного Фонду Російської Федерації або інших міністерств та відомств, що здійснюють пенсійне забезпечення у Російській Федерації.
Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014р. №13-4 «Про органи, що здійснюють виплату пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя» (зі змінами, внесеними Постановою Пенсійного фонду №14-1 від 09.07.2018р.), органи, що здійснюють пенсійне забезпечення й надання соціальних послуг особам, котрі проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а саме: Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.
З огляду на викладене, належним органом, який уповноважений на вирішення питання щодо поновлення виплати пенсії позивачу є ГУ ПФУ в Херсонській області, оскільки останнім місцем проживання позивача до виїзду за кордон було: АРК, АДРЕСА_1 .
Водночас, відповідно до п. 4 Порядку №234 територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів Російської Федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку.
Виплата пенсії після надходження пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії.
Таким чином, при надходженні відповідної заяви про поновлення пенсії відповідач зобов`язаний витребувати пенсійну справу шляхом звернення із запитом до органів Російської Федерації. Проте, з матеріалів справи вбачається, що ГУ ПФУ в Херсонській області не вчиняло вказані дії.
Колегія суддів критично ставиться до посилань апелянта, що положення Порядку №234 визначають механізм виплати пенсій лише громадянам України, які проживають на території АРК та м.Севастополя, оскільки вважає, що з урахуванням відсутності законодавчо врегульованого порядку запиту пенсійної справи особи, що знаходилась на пенсійному обліку на тимчасово окупованій території, правильним є застосування норм саме вказаного Порядку.
На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку про неправомірність відмови ГУ ПФУ в Херсонській області у поновленні виплати пенсій ОСОБА_1 з підстав, викладених у листі від 19.12.2019р. №3705/03-04.
В апеляційній скарзі апелянт звертає увагу суду на те, що строк дії паспорта для виїзду за кордон ОСОБА_1 закінчився. Однак, дана обставина не свідчить про втрату ОСОБА_1 громадянства України, що є однією з підстав для поновлення позивачу виплати пенсії за віком. Крім того, вказана обставина не була підставою для відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії за віком, в той час як ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.
Апелянт стверджує, що зобов`язуючи територіальний орган ПФУ в судовому порядку провести ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсії за відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд втрутився в дискреційні повноваження ГУ ПФУ в Херсонській області.
Колегія суддів не приймає до уваги такі посилання апелянта, оскільки недотримання ОСОБА_1 порядку звернення за поновленням виплати пенсії вже було предметом судового розгляду у справі №540/551/19. При цьому, повторна відмова ГУ ПФУ в Херсонській області знову ж таки обґрунтована цією ж обставиною.
Така поведінка держави в особі її компетентних органів по відношенню до пенсіонерів, які є громадянами України та проживають за межами України, не відповідає принципу належного врядування, зміст якого розкритий у багатьох рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у рішенні від 20 січня 2012 року у справі «Рисовський проти України». Очевидно, що на виконання рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року у справі №25-рп/2009 державні органи, відповідальні за його виконання, не діяли вчасно та послідовно.
Враховуючи факт неодноразової відмови ОСОБА_1 у поновленні її пенсії з різних підстав, жодна з яких не передбачена чинним законодавством, що свідчить про зловживання відповідачем своїми владними функціями, колегія суддів вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області провести ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсії за віком шляхом поновлення її відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Головного управління ПФУ в Херсонській області та скасування рішення суду першої інстанції від 13.10.2020р. немає.
А відтак, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5  ст.328 КАС України  в касаційному порядку оскарженню не підлягають. 
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -          

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
                                                                  Повний текст судового рішення виготовлений 17 грудня 2020 року.

Головуючий:                                                                                                          І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                      А.І. Бітов

                                                                                                                  О.В. Лук`янчук