Справа № 309/1177/19

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

17.12.2020                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., у відсутності особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/106/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 24. 06. 2019. 
Цією постановою: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 01 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 059655 від 27. 03. 2019 та постанови суду 24. 06. 2019 вбачається, що ОСОБА_1 27. 03. 2019 о 18 год. 20 хв. по вул. Шевченка у с. Кошелево, в порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «WV GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова, порушення координації рухів та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2. 5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 27. 09. 2019, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Хустського районного суду Закарпатської області від 24. 06. 2019 поновлений.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам, оскільки він, хоч і вжив спиртні напої та знаходився у своєму автомобілі, ним не керував. Стверджує, що працівники поліції дали йому подихати в якийсь технічний прилад, але результати йому не повідомили, до матеріалів справи не долучили, вимагали поїхати з ними до Хустського відділу поліції, на що він погодився. Дорогою в його автомобілі, яким керував поліцейський, закінчився бензин. Тоді вони повернули йому технічний паспорт, але залишили собі його посвідчення водія, але ніяких документів, у тому числі протоколу про адміністративне правопорушення у його та двох свідків присутності не складали, а отже 

-2-

порушили вимоги ст. 266 КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Просить постанову скасувати, провадження у справі закрити завідсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Будучи неодноразово належними  чином повідомленими про час та місце  розгляду апеляційної скарги,  ОСОБА_1   на розгляд справи  щодо нього не з`явився. Останній рухом справи не цікавився, судову кореспонденцію отримував, до суду в черговий раз не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 059655 від 27. 03. 2019 підтверджено, що ОСОБА_1 27. 03. 2019 о 18 год. 20 хв. по вул. Шевченка у с. Кошелево в порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «WV GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова, порушення координації рухів та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).
З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в установленому законом порядку для визначення стану сп`яніння (а. с. 3-4).
З копії постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване у автоматичному режимі серії ДПО 18 № 161099 від 27. 03. 2019 вбачається, 

-3-

що ОСОБА_1 о 18 год. 20 хв. в с. Кошелево по вул. Шевченка, керував транспортним засобом, у якого не освітлювався задній номерний знак, чим порушив п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП (а.с.5). 
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Всупереч доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський - інспектор СРПП №2 Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області Бережник М.М. був упередженим при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи, – у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.
Тому апеляційний суд приходить до висновку, що інспектор патрульної поліції діяв в межах наданих йому повноважень.
Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що у свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були підстави для обмови ОСОБА_1 в тому, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх не додано й до апеляційної скарги й на такі не посилалися ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість вищевказаних свідків у результатах розгляду справи.
З цих підстав апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що ніяких документів, у тому числі протоколу про адміністративне правопорушення у його та двох свідків присутності поліцейські не складали, а отже порушили вимоги ст. 266 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки всім доказам у справі, апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справ.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, при цьому не заперечуючи факту вживання алкогольних напоїв, апеляційний суд відхиляє оскільки, такі спростовані матеріалами справі, яким суд дав належну оцінку. 
Тому, доводи апеляційної скарги захисника Гомечка І.Ю. про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд визнає необґрунтованими й такими, що спрямовані виключно на ухилення останнього від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду, ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених 

-4-

пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга – без задоволення.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що апелянтом не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 24. 06. 2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: