УХВАЛА

10 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 440/3476/20
адміністративне провадження № К/9901/27197/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р. 
перевірив касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020   року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, за участю третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича (далі - приватний виконавець Клименко Р.В.), в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця від 22 червня 2020 року про відкриття виконавчого провадження №62396042. Позов обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки відповідач здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, однак, позивач зареєстрований та постійно проживає у місті Полтаві, тому вважає, що виконавче провадження відкрито з порушенням вимог статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року, залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року, позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. від 22 червня 2020 року про відкриття виконавчого провадження №   62396042. Вирішено питання розподілу судових витрат.
19 жовтня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020   року. Заявник, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення ним норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та відмовити в позові. 
Предметом спору у цій справі є правомірність постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Статтею 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження судового рішення в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
У касаційній скарзі заявник послався на те, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики у сфері виконання судових рішень, на підтвердження чого надав судові рішення у різних справах, як приклади прийняття судами протилежних рішень у подібних правовідносинах, зокрема, у справах №№160/4982/20, 560/2520/20, 520/5603/20, 200/4020/20, 200/5040/20 та 520/5605/20. Проте, такі доводи відхиляються Верховним Судом, оскільки вирішуючи спір у таких правовідносинах, суди надають правову оцінку в залежності від обставин, встановлених у кожному конкретному випадку.
Інші аргументи скарги зводяться до переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами, що виключає можливість перегляду судових рішень з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Отже, перевіряючи матеріали касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що зміст ухвалених у цій справі судових рішень та доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у такій категорії адміністративних справ. Тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
За таких обставин, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтею 248, частиною третьою статті 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1.   У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020   року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, за участю третьої особи   - товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська