П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/4395/20	

 	                     Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.                      ухвала суду першої інстанції постановлена у м. Одеса                      25 травня 2020 року 	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,
при секретарі                                                            Голобородько Д.В.,

за участі:
представника апелянта                                        Туніка В.М.,
представника МЮУ                                                  Пуйди Є.Ю.,          

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом заступника прокурора Одеської області, в інтересах Міністерства юстиції України, Міністерства культури України, Державної архітектурно-будівельної інспекції України до державного реєстратора Комунального підприємства Юридичний департамент реєстрації ОСОБА_1 , за участі третьої особи на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Отель», про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заступник прокурора Одеської області, в інтересах Міністерства юстиції України, Міністерства культури України, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги державному реєстратору Комунального підприємства Юридичний департамент реєстрації Кротовій Світлані Олександрівні, а саме: визнання протиправним та скасування рішення від 19 липня 2019 року № 47871218, на підставі якого за ТОВ «Гранд Отель» зареєстровано право власності на нежитлову будівлю, загальною площею 3350,4 кв.м, яка розташована в м. Одесі по Приморському бульвару, 7; припинення права власності ТОВ «Гранд Отель», на нежитлову будівлю загальною площею 3350,4 кв.м, яка розташована в м. Одесі по Приморському бульвару, 7.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі, в частині позовних вимог про припинення права власності ТОВ «Гранд Отель» на нежитлову будівлю, загальною площею 3350,4 кв.м, яка розташована в м. Одесі по Приморському бульвару, 7.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвали, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у даній справі не враховано того, що вимога позивача про припинення права власності ТОВ «Гранд Отель» на спірний об`єкт нерухомості є похідною вимогою від вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, яка на переконання суду першої інстанції підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
В даному випадку, керуючись вимогами ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», апелянт вважає, що заявлені ним вимоги мають розглядатись судом за правилами адміністративного судочинства, як взаємопов`язані вимоги з вимогами про скасування рішення державного реєстратора.
В свою чергу, третьою особою подано відзиви на отримані апеляційні скарги, з яких вбачається, що судом першої інстанції прийнято законні та обґрунтовані ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову та про відмову у відкритті провадження у справі, так як дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства та прокурором не доведено доцільності у забезпеченні його адміністративного позову.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що заявлені позивачем вимоги про припинення права власності ТОВ «Гранд Отель» на нежитлову будівлю, загальною площею 3350,4 кв.м, яка розташована в м. Одесі по Приморському бульвару, 7, не можуть розглядатися за правилами адміністративного судочинства, а як наслідок зроблено висновок про відмову у відкритті провадження, згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.
В свою чергу, колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин прокуратура бажає скасувати рішення державного реєстратора від 19 липня 2019 року № 47871218, на підставі якого внесено запис про право власності за ТОВ «Гранд Отель» на нежитлову будівлю, загальною площею 3350,4 кв.м, яка розташована в м. Одесі по Приморському бульвару, 7.

Крім того, прокуратура у судовому порядку бажає припинити право власності ТОВ «Гранд Отель» на нежитлову будівлю загальною площею 3350,4 кв.м, яка розташована в м. Одесі по Приморському бульвару, 7.
В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі, в частині позовних вимог про припинення права власності, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.
Проте, сама участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
В даному випадку, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
При цьому, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
З іншого боку, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
В даному випадку, із збірних матеріалів у справі та наданих сторонами пояснень вбачається, що виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача з правомірністю набуття товариством у справі права власності на об`єкт нерухомого майна, що стало підставою для оскарження реєстрації права власності на це майно. 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що цей спір не є публічно-правовим, а як наслідок не може розглядатись за правилами, встановленими КАС України.
В даному випадку, вказаний висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 30 січня 2020 року, у справі № 520/1229/19 за позовом заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3, в інтересах держави, до державного реєстратора.
Крім того, аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, від 16 жовтня 2019 року у справі № 636/3748/17.
При цьому, колегія суддів вважає помилковими посилання прокуратури на те, що вимоги про припинення права власності є похідними від вимог про оскарження рішення державного реєстратора, а тому вони мають розглядатись за правилами КАС України, так як такий висновок суперечить вищевикладеній правовій позиції Великої Палати Верховного Суду.

В свою чергу, судом першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року - без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на прокуратуру Одеської області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 11 листопада 2020 року.

Головуючий:                                                                                О.В. Яковлєв

Судді:                                                                                          Ю.М. Градовський

                                                                                                    А.В. Крусян