УХВАЛА

23 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 520/14225/19
адміністративне провадження № К/9901/28952/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,
суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.
перевіривши   касаційну скаргу    ОСОБА_1 
на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року
та постанову   Другого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року
у      справі № 520/14225/19 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій неправомірними, визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на посаді і виплаті грошового забезпечення за вимушений прогул,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), у якій просив визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 25 листопада 2019 року № 671-ОС щодо звільнення з військової служби в запас майора  ОСОБА_1 , поновити на посаді, а також скасувати дисциплінарні стягнення. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовлено у частині позовних вимог щодо визнання дій неправомірними, визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на посаді і виплаті грошового забезпечення за вимушений прогул, в частині вимог про визнання дій неправомірними, визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на посаді і виплаті грошового забезпечення за вимушений прогул щодо скасування дисциплінарних стягнень, а саме: від 25 вересня 2019 року дисциплінарного стягнення «догана усно» за низький рівень професійної підготовки; від 14 червня 2019 року дисциплінарного стягнення «догана» за порушення статті 109 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України відповідно до наказу № 353- АГ; від 23 січня 2019 року «сувора догана» - наказ начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 57-АГ; від 30 січня 2019 року «догана» наказ начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 71-АГ; наказу від 26 грудня 2019 року № 753-ОС про виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення - залишено без розгляду.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивачем подано касаційну скаргу.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає наступне.
Пункт 8 частини другої   статті 129 Конституції України   серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою   статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України   (далі -   КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж статті обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б)             особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього   Кодексу   позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У силу пункту 1 частини шостої   статті 12 КАС України   справами незначної складності є, зокрема справи у спорах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні   Закону України "Про запобігання корупції"   займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду цієї справи є визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. 
Як встановлено судами попередніх інстанцій, 25 листопада 2019 року майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби, де він обіймав посаду начальника першого сектору оперативно-розшукового відділу оперативно-розшукового управління СхРУ.      
Законом України “Про запобігання корупції”    визначено перелік службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, відповідно до якого посада ОСОБА_1 до таких не належить.
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції розглянули справу за правилами загального позовного провадження.
Разом з тим, пунктом 1 частини шостої    статті 12 КАС України    до справ незначної складності віднесено справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні    Закону України "Про запобігання корупції"    займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Таким чином, віднесення даної справи до справ незначної складності визначається не судом, а приписами    КАС України.
Скаржником в касаційній скарзі не наведено жодних виняткових обставин, передбачених підпунктами а) – г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, які б надавали можливість касаційного оскарження судових рішень.
Таким чином, аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої   статті 328 КАС України.
Отже, характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі за позовом ОСОБА_1 , як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 1 частини першої   статті 333 КАС України,   суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зважаючи на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені у справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не вбачається наявності передбачених пунктом 2 частини п`ятої   статті 328 КАС України   виняткових обставин, у відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті   328, пунктом 1 частини першої статті   333 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року та постанову   Другого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у      справі № 520/14225/19 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій неправомірними, визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на посаді і виплаті грошового забезпечення за вимушений прогул.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                                                                                                                                                           В.Е. Мацедонська

Судді                                                                                                                              Н.А. Данилевич
                                                                                                                                                                                                                                                                                                                          Н.В. Шевцова