П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/1613/20	
Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Стас Л.В.,
суддів: Шеметенко Л.П., Турецької І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» (далі – ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП», позивач) звернувся з позовом до Київської митниці Держмитслужби (далі – відповідач/скаржник), у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 05 лютого 2020 року №UA100000/2020/200010/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100670/2020/00019.
Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю у суб`єкта владних повноважень законодавчо визначених підстав для застосування, при розмитненні товару, резервного методу, оскільки обставини, що містяться у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, не впливають на ціноутворення та не спростовують реальну вартість товару, яка зазначена у контракті та інвойсі.
Товариство пояснило, що надані митному органу документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів містили всі відомості, що підтверджують числові значення її складових та відомості щодо ціни, яка підлягала сплаті за ці товари. На думку позивача, митний орган дійшов неправильного висновку про неможливість застосувати метод визначення митної вартості товарів за ціною контракту та необґрунтовано вимагав від декларанта додаткові документи.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року позов ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 05 лютого 2020 року №UA100000/2020/200010/2.
Визнано протиправною та скасовано картку відмови Київської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100670/2020/00019.
Не погоджуючись з вказаним рішенням Київська митниця Держмитслужби звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги, митний орган зазначив, що судом першої інстанції прийнято до уваги та розглянуто лише доводи, викладені товариством в адміністративному позові. Знайдені митним органом неповні/недостовірні відомості про митну вартість товару не спростовуються позивачем в адміністративному позові, а судом не надано їм належної правової оцінки.
ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» не скористалося процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто у письмовому провадженні на підставі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом встановлено, що 24 жовтня 2019 року компанія «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» (Китай) (продавець) уклало з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» (покупець) зовнішньоекономічний договір (контракт) №19YG-099, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується продати (передати у власність) Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити (прийняти та оплатити) товари, кількість, асортимент і технічні умови яких зазначені у інвойсах, що складають невід`ємну частину цього Договору.
На виконання умов зазначеного контракту підприємство-нерезидент відправник «SYNERGY TRAIDING COMPANY LIMITED» поставило ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» партію товару: велосипеди дитячі віком до 12 років, двоколісні з шарикопідшипниками, нові, без двигуна, у частково розібраному стані для зручності транспортування - діаметром колеса 14 дюймів: арт. MG-62111 - 250 шт.; арт. MG-14S706 - 200 шт.; арт. MG-14S325 - 157 шт.; арт. MG-85328 - 250 шт.; арт. MG-77218 - 250 шт.; арт. MG-28750 - 105 шт.; арт, MG-16086 - 250 шт.; арт. MG-28750 - 145 шт.; арт. MG-66936 - 250 шт.; діаметром колеса 16 дюймів: арт. MG-27308 - 188 шт.; арт. MG-88334 - 250 шт.; діаметром колеса 18 дюймів: арт. MG-18W338 - 200 шт.; арт. MG-18W814 - 200 шт.; арт. MG-18W279 - 200 шт.; арт. MG-18W009 - 196 шт. Торговельна марка - «CORSO». Виробник - «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED». Країна виробництва - «CN» (Китай).
31 січня 2020 року ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП», з метою здійснення митного оформлення поставленого за вказаним договором товару, було подано до Київської митниці Держмитслужби митну декларацію №UA100670.2020.100743, а також документи на підтвердження заявленої митної вартості товару: 
пакувальний лист (Packinglist) №J254Z19-12-PL від 10 грудня 2019 року; 
пакувальний лист (Packinglist) №J254Z19-13-PL від 10 грудня 2019 року; 
пакувальний лист (Packinglist) №J254Z19-14-PL від 10 грудня 2019 року; 
рахунок-фактура (інвойс) (Commercialinvoice) №J254Z19-12 від 10 грудня 2019 року; 
рахунок-фактура (інвойс) (Commercialinvoice) №J254Z19-13 від 10 грудня 2019 року; 
рахунок-фактура (інвойс) (Commercialinvoice) №J254Z19-14 від 10 грудня 2019 року; 
коносамент (Billoflading) №COSU6227700290 від 14 грудня 2019 року; 
коносамент (Billoflading) №COSU6227700300 від 14 грудня 2019 року; 
коносамент (Billoflading) №COSU6227700310 від 14 грудня 2019 року; 
автотранспортна накладна (Roadconsignmentnote) №029757 від 24 січня 2020 року; 
автотранспортна накладна (Roadconsignmentnote) №029758 від 24 січня 2020 року; 
автотранспортна накладна (Roadconsignmentnote) №029759 від 24 січня 2020 року; 
сертифікат про походження товару (Certificateoforigin) №19С4401А0527/00021 від 19 грудня 2019 року; 
сертифікат про походження товару (Certificateoforigin) №19С4401А0527/00032 від 19 грудня 2019 року; 
сертифікат про походження товару (Certificateoforigin) №19С4401А0527/00033 від 19 грудня 2019 року; 
митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №UA100670.2020.100599 від 28 січня 2020 року; 
акт про проведення огляду (переогляду) товарів №UA100670.2020.100599 від 28 січня 2020 року; 
картка відмови у прийнятті митної Декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100670/2020/00012 від 31 січня 2020 року; 
акт про проведення огляду (переогляду) товарів №UA500040/2020/0410 від 24 січня 2020 року; 
банківський платіжний документ, що стосується товару №NJBKLK1G02XIVIA від 16 січня 2020 року; 
рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №180 від 20 січня 2020 року; 
документ, що підтверджує вартість перевезення товару №0612-1 від 20 січня 2020 року; 
прейскурант (прайс-лист) виробника товару №004 від 01 серпня 2019 року;
зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються №19YG-099 від 24 жовтня 2019 року; 
договір про надання послуг митного брокера №310719/1 від 31 липня 2019 року; 
лист директора ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» №3101/20 від 31 січня 2020 року; 
лист директора ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» Б/Н від 27 січня 2020 року; 
доручення №5 від 28 січня 2020 року; 
звіт про незалежну оцінку майна від 29 січня 2020 року; 
договір (контракт) про перевезення №31079-72 від 31 липня 2019 року; 
копія митної декларації країни відправлення №310120190516289095 від 10 грудня 2019 року; 
копія митної декларації країни відправлення №310120190516289113 від 10 грудня 2019 року; 
копія митної декларації країни відправлення №310120190516289155 від 10 грудня 2019 року.
ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» митну вартість поставлених товарів визначило за основним методом, за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються (вартість операції), а саме: 117859,46 дол. США.
Київська митниця Держмитслужби під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого по зазначеній митій декларації, встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митні вартість товарів, а саме: 
1)відповідно до наданого до митного оформлення договору від 31 липня 2019 року №31079-72 та рахунку від 20 січня 2020 року №180 щодо транспортних витрат зазначено вартість транспортування від порту Нінгбо до Одеси. Рахунок виставлений ТОВ «Хіллдом Логістікс», в той самий час в жодному товаросупровідному документі не прослідковується причетність вказаного підприємства до транспортування вантажу за вказаним маршрутом; 
2) відповідно до пункту 7 договору від 31 липня 2019 року №31079-72 виконавець (експедитор) зобов`язаний страхувати вантаж при перевезенні протягом всього маршруту, в той самий час відсутні документи, що підтверджують таке страхування; 
3) пунктом 4.3 контракту від 24 жовтня 2019 року №19YG-099 передбачено можливість оплати товару частково (часткова передплата). Передплата здійснюється на підставі інвойсу-проформи. Вказаний документ до митного оформлення не надано, не зважаючи на те, що до оформлення надано документ, який свідчить про часткову передплату; 
4) в експортних деклараціях країни відправлення (Китай) вказано номер контракту, що відрізняється від контракту від 24 жовтня 2019 року №19YG-099, відповідно до якого здійснюється зовнішньоекономічна операція; 
5) експортні декларації надані з порушеннями вимогстаті 254 МК України, а саме без перекладу, що унеможливлює повну ідентифікацію здійсненої операції.
На підставі зазначеного було запропоновано позивачу протягом 10 днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів (за наявності). Також, декларанта повідомлено про можливість за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості.
ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» повідомило про неможливість подання додаткових документів.
Київська митниця Держмитслужби за результатами розгляду поданих документів своїм рішенням від 05 лютого 2020 року №UA100000/2020/200010/2 здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товару у сторону збільшення до 157300,993091 дол. США із застосуванням методу - за ціною угоди щодо подібних товарів відповідно до положень ст.60 Митного кодексу України.
Також, Київська митниця Держмитслужби склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100670/2020/00019, якою повідомила про відмову у митному оформленні (випуску) товарів на підставі рішення про коригування митної вартості товарів від 05 лютого 2020 року №UA100000/2020/200010/2.
Поставлений товар було випущено у вільний обіг за результатом сплати позивачем різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, відповідно до розділу X Митного кодексу України.
Не погоджуючись з викладеним позивач звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем для митного оформлення товару документи відповідають вимогам ч.2 ст.53 Митного кодексу України, у повній мірі ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товару та підтверджують ціну товару, яка сплачена позивачем за ціною, вказаною в контракті (інвойсах, специфікації).
При цьому, суд першої інстанції зазначив, що відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла такого висновку.
Статтею 49 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відомості про митну вартість використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів (ст. 50Митного кодексу України).
Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України. Про це ж вказано у ч.1 ст.52 Митного кодексу України.
При цьому, відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подавати митниці достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, а митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, (п.1 ч.5 ст.54 Митного кодексу України)
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.Однак, у разі необхідності, органи доходів та зборів мають право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості (п.2 ч.5 ст.54 Митного кодексу України), а декларант чи уповноважена ним особа зобов`язані надати такі додаткові документи (ч.3,4 ст.53 Митного кодексу України).
Згідно ч.1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю та митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Пунктом 1 ч.4 ст.54 Митного кодексу України визначено обов`язок митниць здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості товарів, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Разом з тим, якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів та подані декларантом до митного органу, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, визначені ч.3 ст.53 Митного кодексу України.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.
Поряд із цим, Верховний Суд в постанові від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17 зазначив, що митний орган повинен витребувати лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 Митного кодексу України.
Суд наголошує, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. 
Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст.53 Митного кодексу України) заборонено.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05 березня 2019 року по справі №815/5791/17.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Виходячи з принципу послідовності, передбаченого ст.57 Митного кодексу України, відповідач при виборі методу визначення митної вартості повинен був провести консультації з декларантом, обмінюючись наявною у кожного з них інформацією. При цьому застосування резервного методу відповідно до вимог, встановлених Митним кодексом України можливе лише за наявності обґрунтованих підстав незастосування попередніх п`яти.
Така ж правова позиція також наведена, в постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справах № 21-127а15 та № 21-53а15.
Згідно ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);2) другорядні: а)за ціною договору щодо ідентичних товарів;б)за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;в)на основі віднімання вартості;г)на основі додавання вартості (обчислена вартість);ґ)резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Основний метод (ст. 58 Митного кодексу України - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) неможливо застосувати, враховуючи відсутність документально підтвердженої інформації щодо внутрішньої структури ціни реалізації імпортних товарів (у зв`язку з наданням неповних відомостей про митну вартість товарів, ненадання належних додаткових документів).
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна з складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Так, відповідно до ч.3 ст.58 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.
Статтею 64 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених устаттях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннямиГенеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Дослідивши доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції встановив, що вони повністю ідентичні доводам викладеним Київською митницею Держмитслужби у відзиві на адміністративний позов (а.с.3-8 т.2), на які судом першої інстанції надано вмотивовану відповідь, з якою погоджується колегія суддів.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з наданих до митного оформлення документів повністю прослідковується ланцюг між замовником, перевізником (експедитором) та вантажем.
Так, відповідно договору №31079-72 від 31 липня 2019 року ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» замовляло транспортно-експедиторські послуги у ТОВ «ХіллдомЛогістікс», а вказане підприємство в свою чергу, представляючи інтереси позивача, замовляло послуги з перевезення вантажу у інших компаній, реквізити яких вказані у автотранспортних накладних (Roadconsignmentnote) №029757 від 24 січня 2020 року, №029758 від 24 січня 2020 року, №029759 від 24 січня 2020 року, а також у коносаментах (Billoflading) №COSU6227700290 від 14 грудня 2019 року, №COSU6227700300 від 14 грудня 2019 року, №COSU6227700310 від 14 грудня 2019 року (компанії «FORCETRANS» L.L.C., ILC LTD, та ICS LTD).
Пунктом 2.1.2 договору №31079-72 від 31 липня 2019 року передбачено, що ТОВ «Хіллдом Логістікс» укладає від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями, їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги, в т. ч. переупакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб та зразків зважування, фумігацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію та страхування вантажів і контейнерів, за рахунок коштів замовника проводить розрахунки з ними, оплачує збори та інші платежі.
Пунктом 3.2 договору №31079-72 від 31 липня 2019 року визначено щодо ціни послуг перевізника, а саме що ціна договору складає сукупність платежів зі сплати належної плати виконавцю та витрат понесених виконавцем в інтересах замовника в цілях виконання зазначеного договору.
Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» до документів, що підтверджують транспортні витрати можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт, наданих послуг) від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиторських послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури та калькуляція транспортних витрат.
З урахуванням зазначеного, калькуляція транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України подається лише, якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу, чого в даному випадку не було.
Разом з тим, колегія суддів вказує, що FOB (...namedportofshipment) англ. Free On Board, або Франко борт (...назва порту відвантаження) термін Інкотермс 2000, 2010 та 2020 означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. 
За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що страхування при FOB є зоною відповідальності покупця (позивача), якщо він вважає, що це потрібно. 
Разом з тим, контрактом від 24 жовтня 2019 року №19YG-099 не передбачено падання документів зі страхування товару покупцю. 
Правила Інкотермс 2010 також не передбачають обов`язкового надання покупцю (декларанту) документів щодо страхування товару, а лише на його вимогу (такої вимоги не було). Надання вказаних документів митним органам України не передбачено також і міжнародними документами з митної справи. 
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року по справі №821/408/18.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються, у зв`язку з чим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
До того ж, заявлену позивачем митну вартість товару підтверджено банківським платіжним документом, що стосується часткової оплати товару у сумі 23572,00 доларів США за №NJBKLK1G02XTVIA від 16 січня 2020 року, із визначенням бенефіціара сплачених коштів -«SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» призначення - «PRPMNT (prepayment) FOR Bicyclestwowheel» (передоплата за велосипеди), «№19YG-099 DD 24.10.2019» (номер контакту та його дата).
Крім того, колегія суддів вважає, що технічна помилка у назві контракту у експортних накладних жодним чином не впливає на митну вартість товару, її числові показники, та не може бути окремою достатньою підставою у митного органу для неприйняття документів на підтвердження митної вартості товару за ціною контракту або ж зазначення таких відомостей як підставу для коригування митної вартості.
Разом з тим, відомості із експортних накладних країни-відправника №310120190516289095 від 10 грудня 2019 року, №310120190516289113 від 10 грудня 2019 року, №310120190516289155 від 10 грудня 2019 року стосовно номерів коносаментів - товаророзпорядчих документів, які видавались морським перевізником вантажу його відправнику, повністю збігаються із номерами коносаментів (Billoflading) №COSU6227700290 від 14 грудня 2019 року, №COSU6227700300 від 14 грудня 2019 року, №COSU6227700310 від 14 грудня 2019 року.
Верховний Суд у постанові від 14 січня 2020 року у справі №813/1350/14 вказав, що товариство не повинно відповідати за заповнення митної декларації країни відправлення, яка оформляється у відповідності до законодавства Китаю, та внесення до неї відповідної інформації.
Що ж до надання товариством митної декларації країни відправлення №UA100670.2020.100743 без перекладу її на українську мову, то колегія суддів враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2020 року у справі №520/10709/18, де зазначено, що у разі складення документа, що подається до митного оформлення, або офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, митний орган, у відповідності до вимог ст.254 Митного кодексу України, не вправі вимагати від декларанта перекладу такого документа українською мовою.
Більше того, зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не вбачається, яким саме чином, ненадання перекладу митної декларації країни відправлення вплинуло на достовірність визначення ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» задекларованої митної вартості.
З огляду на те, що до митного оформлення декларантом були надані документи, перелік яких визначений митним законодавством, та, як встановлено під час розгляду справи, вказані документи давали митному органу змогу визначити заявлену митну вартість товару, судом першої інстанції вірно зазначено, що витребування у декларанта додаткових документів є безпідставним, а не доведеність відповідачем неможливості застосувати під час митного оформлення товару митну вартість за основним методом та необґрунтованість застосування резервного методу, свідчить про неправомірність рішення органу щодо її коригування.
Колегія суддів вважає, що встановлення в судому порядку необґрунтованості коригування митної вартості товару в силу приписів норм митного законодавства є беззаперечною підставою для скасування рішення, прийнятого на підставі неправомірних висновків митного органу.
З системного аналізу вимог чинного законодавства та обставин справи, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП».
Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Разом з тим, згідно вимог п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 12.11.2020 року.

Головуючий суддя 	 	Стас Л.В.	
Судді	    	Шеметенко Л.П.    Турецька І.О.