УХВАЛА

26 жовтня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/3480/20 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Малашенкової Т.М.,

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк»
про відвід судді Верховного Суду Мамалуя О.О. від розгляду справи 910/3480/20

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «АК промислово-інвестиційний банк», заявник)
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 та 
постанову    Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2020
у справі №910/3480/20
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Крим Дівелопмент» про забезпечення позову
особи, які можуть набути статусу учасників справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Крим Дівелопмент»,
відповідачі: Акціонерне товариство «Фондова біржа ПФТС»; Приватне акціонерне товариство «Альтана Капітал»; Товариство з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Фаворит»; Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвінтум»,
треті особи: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»; Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України»,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Мамалуя М.О. - головуючого, Баранця О.М., Студенця В.І. знаходиться касаційна скарга ПАТ «АК промислово-інвестиційний банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2020 у справі № 910/3480/20.

Ухвалою Верховного Суду від 07.10.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «АК промислово-інвестиційний банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2020 у справі № 910/3480/20 у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

22.10.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від ПАТ «АК промислово-інвестиційний банк» надійшла заява про відвід судді Верховного Суду Мамалуя О.О. у цій справі з підстав наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Заява про відвід головуючому судді Мамалую О.О. мотивована тим, що станом на 19.10.2020 власником 99,7726% акцій ПАТ «АК промислово-інвестиційний банк» залишається юридична особа, яка зареєстрована за законодавством Російської Федерації - Державна корпорація розвитку «ВЕБ.РФ». Крім того, заявник вказує, що боржником у виконавчому провадженні, в рамках якого подана заява про забезпечення та позов, виступає «Російська Федерація».

При цьому ПАТ «АК промислово-інвестиційний банк» відзначає, що Мамалуй О.О. неодноразово заявляв самовідвід у справах, де кінцевим бенефіціаром виступала  Російська Федерація, з тих підстав, що він не міг об`єктивно та неупереджено розглядати дану категорію справ, оскільки протягом 2014-2015 років брав безпосередню участь у збройній боротьбі проти російської агресії в Донецькій та Луганській областях.

У зв`язку з цим, на думку заявника, суддя Мамалуй О.О. не може об`єктивно та неупереджено здійснювати судовий розгляд касаційної скарги ПАТ «АК промислово-інвестиційний банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2020 у справі №910/3480/20 про забезпечення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 22.10.2020 Касаційний господарський суд у складі колегії суддів: Мамалуй О.О. - головуючий, Баранець О.М., Студенець В.І., дійшов висновку про    необґрунтованість заявленого відводу судді    Мамалую О.О. та передано справу № 910/3480/20 на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду клопотання про відвід.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви ПАТ «АК промислово-інвестиційний банк» від 21.10.2020 про відвід судді Мамалуя О.О. від розгляду справи №910/3480/20 визначено суддю Малашенкову Т.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2020.

За приписами частин сьомої, восьмої статті 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Розглянувши зазначену заяву, Суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Статтями 38, 42 ГПК України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, зокрема і про відвід головуючому судді. 

Правовою підставою подання заяви про відвід судді Мамалуя О.О. ПАТ «АК промислово-інвестиційний банк» визначає пункт 5    частини першої статті 35 ГПК України, відповідно до якого суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. 

Відповідно до частин першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту          1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Частиною третьою статті 38 ГПК України унормовано, що відвід повинен бути вмотивованим.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність та/чи упередженість судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Верховний Суд зазначає, що істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, тощо.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У контексті наведених у заяві про відвід доводів заявника щодо не можливості судді Мамалуй О.О. об`єктивно та неупереджено здійснювати судовий розгляд касаційної скарги ПАТ «АК промислово-інвестиційний банк» суд звертає увагу на приписи частини четвертої статті 38 ГПК України, якою імперативно визначено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 35 ГПК України, статті 36 ГПК України звільняє заявника від обов`язку в наданні інших доказів неупередженості судді для цілей відводу. 

Дослідивши матеріали заяви про відвід у контексті матеріалів справи, виключно в межах розгляду заяви про відвід судді і з метою з`ясування наявності/відсутності підстав для відводу, Верховний Суд вважає, що істинність тверджень заявника щодо бенефіціарного власника учасника справи станом на момент постановлення цієї ухвали відповідно до статей 73-80 ГПК України документально не підтверджена та недоведена належними та допустимими доказами. Відтак у Верховного Суду немає підстав достеменно вважати, що власником 99,7726% (5 080 310 373 штук) акцій         ПАТ "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" є ДКР "ВЕБ.РФ".  

Сама по собі наявність самовідводів з огляду на часовий проміжок від дат самовідводів (період лютий 2018 по червень 2018 року, які зазначені у заяві про відвід) до дати заявленого відводу (жовтень 2020), ураховуючи, що господарській діяльності притаманна мінливість, змінність та непостійність, вказаного висновку не спростовують, та не обґрунтовують і не доводять наявності певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. Судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Касаційний господарський суд дійшов висновку, що наведені у заяві ПАТ «АК промислово-інвестиційний банк» обставини для відводу головуючого судді                  Мамалуя О.О. від розгляду справи № 910/3480/20 не містять аргументованого обґрунтування на обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, істинність тверджень заявника документально не підтверджена та недоведена належними та допустимими доказами відповідно до статей 73-80 ГПК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, заява ПАТ «АК промислово-інвестиційний банк» про відвід головуючому судді Мамалую О.О. від розгляду справи № 910/3480/20  на підставі пункту 5 частини першої статті 35 ГПК України є необґрунтована та недоведена, у зв`язку з чим Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявленого відводу.

Керуючись статтями 35, 39, 234, 235, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про відвід судді Мамалуя О.О. від розгляду справи № 910/3480/20.

Ухвала набирає сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Т. Малашенкова