Справа № 127/20647/20 
Провадження № 33/801/905/2020
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2020 року в справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП,
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та накладеного на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн в дохід держави.
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову, якою закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Скарга мотивована тим, що він не був повідомлений про час і місце розгляду справи, у зв`язку з чим не було подано заяву про призначення авто-технічної експертизи; в судовому засіданні не були допитані особи, які склали рапорти та надали письмові пояснення; наявні у справі докази не підтверджують факт порушення водієм ПДР України.
У судове засідання, призначене на 20.11.2020, ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. 
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення,  не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Враховуючи строки розгляду апеляційної скарги, визначені ст. 294 КУпАП, а також те, що ОСОБА_1 в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату і час розгляду справи, не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав, апеляційний суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у його відсутність.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 406907 від 06.09.2020, складеного інспектором взводу №1 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Корсуном О.В., 06.09.2020 о 01 год. 05 хв. у м. Вінниця, по вул. Немирівське Шосе, 26, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peugeot Partner д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем Renault Trafic д.н.з  НОМЕР_2  та поїхав з місця ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 А Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.
У п. 2.10 А Правил дорожнього руху України зазначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний  негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Диспозиція статті 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 317335 від 06.09.2020, складеного інспектором взводу №1 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Дзяд О.О., 06.09.2020 о 00 год. 50 хв. у м. Вінниця, по вул. Немирівське Шосе, 26а, на перехресті вул. Волошкова, при зустрічному роз`їзді, водій транспортного засобу Peugeot Partner д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, та скоїв зіткнення з транспортним засобом Renault Trafic д.н.з  НОМЕР_2 , який рухався на зустріч. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
У п. 13.1 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини правопорушення, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, правильно кваліфікував дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Одним із доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 є те, що справу розглянуто у його відсутність, внаслідок чого він був позбавлений можливості заявити клопотання про призначення у справі авто-технічної експертизи.
Так, з матеріалів справи слідує, що 06.09.2020 протоколи про адміністративне правопорушення складалися у присутності ОСОБА_1 . 
У протоколах про адміністративне правопорушення зазначено адресою місця проживання ОСОБА_1 – АДРЕСА_1 .
Вказана адреса зазначена також ОСОБА_1 і в апеляційній скарзі.
При складанні протоколів ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи відбудеться за викликом у Вінницькому міському суді.
Тобто ОСОБА_1 був обізнаний про направлення складених відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення на розгляд до суду.
Судом першої інстанції судову повістку направлено на зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення адресу, яка повернулася на адресу суду.
ОСОБА_1 з моменту складення протоколів про адміністративне правопорушення і до винесення судом першої інстанції оскаржуваної постанови не цікавився провадженням у його справі, не користувався добросовісно належними йому процесуальними правами та не виконував процесуальних обов`язків.
Присутність особи при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4 та 124 КУпАП не є обов`язковою, тому розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є безумовною підставою для скасування постанови.
При цьому, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не погоджуючись із винесеною постановою, не позбавлена можливості доводити свою невинуватість у суді апеляційної інстанції при перегляді справи, в тому числі давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання тощо.
Зазначаючи про те, що він був позбавлений можливості заявити до суду першої інстанції клопотання про призначення авто-технічної експертизи у зв`язку із неповідомленням його про розгляд справи, та про те, що в судовому засіданні не були допитані особи, які складали рапорти та надавали письмові пояснення, ОСОБА_1 жодних клопотань при поданні апеляційної скарги не заявив та висновків суду щодо наявності в його діях вини не спростував. При відсутності таких клопотань суд першої інстанції вказаних осіб не викликав.
Апелянт не зазначив, які б обставини справи на підтвердження чи спростування його вини могли б повідомити особи, які складали рапорти та надавали письмові пояснення, у разі надання ними пояснень в судовому засіданні.
Твердження апелянта про те, що наявні у справі докази, які досліджені судом першої інстанції не підтверджують факт порушення водієм ПДР України, відхиляються апеляційний судом, оскільки він не обґрунтовує таку позицію та не спростовує висновків суду першої інстанції в цій частині.
Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 , зазначаючи про вищеописані обставини, в апеляційній скарзі не заперечує сам факт спричинення ним дорожньо-транспортної пригоди та факт залишення ним місця її скоєння.
Крім того, як слідує із письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 та рапортів поліцейських, відносно ОСОБА_1 також складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
За даними Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що на час перегляду постанови місцевого суду в апеляційному порядку Вінницьким міським судом Вінницької області 06.10.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (справа №127/20815/20). З вказаної постанови слідує, що за описаних у вищезгаданих протоколах про адміністративне правопорушення від 06.09.2020 обставин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot Partner в стані алкогольного сп`яніння – 2,31 проміле.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції апелянтом не наведено.
У зв`язку із зазначеним вище, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало