ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

15 жовтня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 739/684/20
Головуючий у першій інстанції - Кочура О. О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1180/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді: Мамонової О.Є.,
суддів: Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд»,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець Палігін Олександр Петрович, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником - адвокатом Костюченком Владиславом Костянтиновичем, на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2020 року про повернення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

                                         У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 19.08.2020 позовну заяву ОСОБА_1 , подану представником позивачки - ОСОБА_2 , до ТОВ «ФК «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повернуто позивачці.

В апеляційній скарзі представник позивачки - адвокат Костюченко В.К. просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції, справу направити до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області для продовження розгляду, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що районним судом неправильно застосовано норми ст. 185 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» та порушено вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.
Заявник зазначає, що ОСОБА_1 є одинокою матір`ю, сама утримує та виховує дитину з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого отримує державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю».
При цьому, на грошові кошти на рахунках позивачки, в тому числі на рахунок для зарахування державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю, накладено арешт, у зв`язку з чим їй взагалі нема звідки взяти коштів на сплату судового збору.
Вказує, що справа № 739/248/19, на яку послався суд, подана ОСОБА_4 до позивачки про виключення запису про нього, як про батька, з акту про народження дитини з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Наголошує, що зазначені обставини є підставою для звільнення позивачки від сплати судового збору.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до пп. 3,4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ТОВ «ФК «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій одночасно просила звільнити її від сплати судового збору відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на те, що вона являється одинокою матір`ю, має на утриманні дитину з інвалідністю, при цьому приватним виконавцем заблоковані всі її рахунки в банківських установах, в тому числі і рахунок, на який надходить державна допомога на дитину з інвалідністю.
На підтвердження зазначених обставин позивачкою додано до позову довідку УПСЗН Новгород-Сіверської районної державної адміністрації № 142 від 09.06.2020 про те, що вона перебуває на обліку в Управлінні  і отримує державну соціальну допомогу на дітей-інвалідів віком до 18 років у відділенні АТ «Ощадбанк» за номером рахунку НОМЕР_1 (а.с. 3), копію посвідчення серії НОМЕР_2 про призначення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , державної соціальної допомоги на дітей інвалідів віком до 18 років, законним представником зазначено ОСОБА_1 (а.с. 4) та копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. від 19.03.2020 у ВП № 61500119 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на пенсію позивачки (а.с. 8).

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 22.06.2020 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору відмовлено. 
Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав несплати позивачкою судового збору та запропоновано сплатити їй судовий збір в розмірі 840 грн.
У мотивувальній частині ухвали зазначено, що заявницею не надано доказів, що ОСОБА_1 являється одинокою матір`ю. Районний суд послався на те, що у провадженні Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області знаходиться цивільна справа № 739/248/19, у матеріалах якої міститься копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_1 , батько - ОСОБА_4 , що, на переконання суду, свідчить про те, що ОСОБА_1 не є одинокою матір`ю.

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 19.08.2020 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачці у зв`язку з невиконанням вимог зазначеної вище ухвали суду від 22.06.2020, а саме через несплату судового збору.

Частиною 5 статті 12 ЦПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Частинами 1, 3 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
У п. 1 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вказано, що ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецеденту практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.
У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.
У постанові від 13.08.2020 у справі № 808/610/18 Верховний Суд вказав, що жінка, яка самостійно виховує дитину без участі батька, має статус одинокої матері. Копія свідоцтва про розірвання шлюбу, копія свідоцтва про народження дитини, довідка про склад сім`ї, свідчення мешканців будинку та довідка з навчального закладу дитини є достатніми доказами відсутності участі батька у вихованні дитини.

До апеляційної скарги заявницею додано:
- копію довідки Новгород-Сіверської міської ради про склад сім`ї, згідно якої ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 та до складу її сім`ї входять: вона - ОСОБА_1 та син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 28);
- копію листа АТ «Ощадбанк» № 86 від 24.06.2020 про те, що на грошові кошти, розміщені на рахунках ОСОБА_1 № НОМЕР_3 та № НОМЕР_1 , відкритих у АТ «Ощадбанк», накладено арешт на підставі постанови про арешт коштів боржника ВП № 61500119 від 10.03.2020 приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. (а.с. 30);
- копію свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 03.08.2017 (а.с. 31).

Таким чином матеріалами справи підтверджено наявність у ОСОБА_1 статусу одинокої матері, а тому суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви. 
При новому розгляді питання про відкриття провадження у даній справі районному суду  необхідно дати оцінку наявності у ОСОБА_1 статусу одинокої матері та її дійсному майновому стану щодо спроможності сплатити судові витрати на момент подачі позовної заяви.

За викладених обставин, ухвала Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2020 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379 ч. 1 п. 3, 4, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
                              П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Костюченком Владиславом Костянтиновичем,  - задовольнити.
Ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2020 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуюча                                                          Судді: