Ухвала
 
28 грудня 2020 року
місто Київ
 
справа № 431/6416/19
провадження № 61-18907ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Луганського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,
третя особа - приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь Олена Олександрівна,
про поновлення позовної давності для звернення до суду, визначення таким, що не відбувся, перевід прав і обов`язків на покупця, визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом обману,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про поновлення строку давності, визначення таким, що не відбувся, перевід прав та обов`язків на покупця ОСОБА_2 , визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку від 09 грудня 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Замарь О. О., зареєстрованого у реєстрі за № 431.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 10 лютого 2020 року позов задоволено частково.
Поновлено позовну давність для звернення ОСОБА_1 до суду із позовом.
Визнано договір купівлі-продажу житлового будинку від 09 грудня 2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Замарь О. О., зареєстрований у реєстрі за № 431, недійсним з моменту укладення.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Луганського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову скасовано, ухвалено нове рішення, яким у позові в цій частині вимог відмовлено. В іншій частині рішення Старобільського районного суду Луганської області від 10 лютого 2020 року залишено без змін.
У задоволенні позову відмовлено з підстав пропуску позивачем позовної давності.
ІІ. ВИМОГИ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ОСОБА_1 17 грудня 2020 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Луганського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року, залишити без змін рішення Старобільського районного суду Луганської області від 10 лютого 2020 року.
Визначення заявниками підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявником як підстави касаційного оскарження наведеного судового рішення визначено, що:
-       оскаржуване судове рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;
-       судом апеляційної інстанції ухвалено рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2020 року у справі № 916/667/18 (провадження № 12-145гс19) щодо доказів здійснення оплати за договором купівлі-продажу; у постанові Верховного Суду від 28 травня 2020 року у справі № 910/13119/17 щодо обґрунтованості заяви про застосування позовної давності.
Таким чином, серед підстав касаційного оскарження заявником рішення суду апеляційної інстанції нею зазначена та підстава, яка згадана у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання нею вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 392, 394, 390, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу № 431/6416/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь Олена Олександрівна, про поновлення позовної давності для звернення до суду, визначення таким, що не відбувся, перевід прав і обов`язків на покупця, визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом обману.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 28 січня 2021 року.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             С. О. Погрібний

                                                                                                                        А. С. Олійник

                                                                                                                        В. В. Яремко