Номер провадження: 22-ц/813/2634/20
                                         22-ц/813/2635/20  
Номер справи місцевого суду: 522/6699/19
Головуючий у першій інстанції Сегеда О.М.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого-судді Комлевої О.С., 
суддів: Заїкіна А.П., Цюри Т.В.,
з участю секретаря Воронової Є.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21 травня 2019 року про відкриття провадження, постановлену під головуванням судді Сегеда О.М., -
встановив:
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Приморського районного суду м. Одеси (в особі голови суду Кічмаренка С.М.), Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» про відновлення порушених прав (трудових, пенсійних, особистих, немайнових), скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протизаконним втручання в правосуддя, стягнення моральної шкоди.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року визначено підсудність вказаної цивільної справи - Малиновський районним суд м. Одеси.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 травня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приморського районного суду м. Одеси (в особі голови суду Кічмаренка С.М.) (вул. Балківська, 33, м. Одеса, 65029), ДП «Одеський морський торговельний порт» (площа Митна, 1, м. Одеса, 65026) про відновлення порушених прав (трудових, пенсійних, особистих, немайнових), стягнення моральної шкоди. Повідомлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Не погоджуючись з ухвалою суду про відкриття провадження, ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу вилучити з Малиновського районного суду м. Одеси з направленням до іншого суду, окрім Суворовського районного суду м. Одеси.
У обґрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 , посилається на те, що ухвала про відкриття провадження винесена судом з порушенням правил підсудності, тому, що ця справа не може бути розглянута в Малиновському районному суді м. Одеси, підсудність яку визначено суддею апеляційного суду.
У відзиві на апеляційну скаргу, ДП «Одеський морський торговельний порт» зазначає, що ухвала про відкриття провадження прийнята судом з додержанням норм матеріального та процесуального праваі відповідає фактичним обставинам справи.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що 17.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Приморського районного суду м. Одеси (в особі голови суду Кічмаренка С.М.), ДП «Одеський морський торговельний порт» про відновлення порушених прав (трудових, пенсійних, особистих, немайнових), скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протизаконним втручання в правосуддя, стягнення моральної шкоди.
Розпорядженням голови Приморського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2019 року цивільна справа за позовом ОСОБА_1 направлена до Одеського апеляційного суду для визначення підсудності у відповідності до ч. 6 ст. 31 ЦПК України.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року визначено підсудність вказаної цивільної справи - Малиновський районний суд м. Одеси.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 травня 2019 року у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача, а саме Приморський районний суд м. Одеси відновити усі диски звукозаписів судових процесів по цивільній справі №2-5151/09, по трудовому спору з Одеським портом, які були раніше проведені під головуванням суддів Ярош С.В., Терьохіна С.Є., Івченка В.Б., Тарасова А.В., які є нібито відсутніми за письмовою інформацією суду та визнання факту протизаконного втручання в правосуддя голови Приморського районного суду м. Одеси Кічмаренка С.М. по справам, де стороною чи потерпілим проходив він, ОСОБА_1 було відмовлено.
Суддя, приймаючи позовну заяву  ОСОБА_1 до Приморського районного суду м. Одеси (в особі голови суду Кічмаренка С.М.), ДП «Одеський морський торговельний порт`про відновлення порушених прав (трудових, пенсійних, особистих, немайнових), стягнення моральної шкоди до розгляду та відкриваючи провадження у справі, виходив з того, що Одеським апеляційним судом визначена підсудність вказаної справи Малиновському районному суду м. Одеси.
З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.
Відповідно до статті 6 частини першої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства України та джерелом права, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що поняття «суд, встановлений законом», стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).
У Рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (SokurenkoandStrygun v. Ukraine) від 20 липня 2006 року, заяви № 29458/04 та № 29465/04 Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Порядок передачі справ з одного суду до іншого встановлено статтею 31 ЦПК України.
Відповідно до частини 6 ст. 31 ЦПК України справа, у якій однією зі сторін є суд, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, або суддя цього суду, не пізніше п`яти днів із дня надходження позовної заяви передається на підставі розпорядження голови суду до суду вищої інстанції для визначення підсудності.
За правилами ч. 2 ст. 32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
На підставі вищевикладеного, з врахуванням прийняття справи до свого провадження на підставі ст. 31 ЦПК України, Малиновський районний суд м. Одеси, відповідно до вимог ст. 187 ЦПК України на законних підставах відкрив провадження у справі, підсудність якої була визначена Одеським апеляційним судом, згідно з ч. 1 ст. 26 ЦПК України та повинна бути розглянута судом до провадження якого вона була надіслана.
Доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 , про те, що ухвала про відкриття провадження винесена судом з порушенням правил підсудності, тому, що ця справа не може бути розглянута в Малиновському районному суді м. Одеси, підсудність яку визначено суддею апеляційного суду, є безпідставними, оскільки суд у відповідності до чинного законодавства, приймаючи позовну заяву до розгляду та відкриваючи провадження виходив з того, що підсудність вказаної справи була визначена ухвалою суду вищої інстанції.
Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21 травня 2019 рокупро відкриття провадження – залишити без змін.
Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 07 жовтня 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ А.П. Заїкін

______________________________________ Т.В. Цюра