КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                         
єдиний унікальний номер справи: 756/7869/2020
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/11181/2020
                                                              
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М                              У К Р А Ї Н И
 
            10 вересня 2020 року    Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
                               судді - доповідача                           Білич І.М.
                               суддів                                               Коцюрби О.П., Лапчевської О.Ф.
                                при секретарі                                   Кемському В.В.
 
                                за участі: представника ТОВ «Кей-Колект» - Перегудова І.В.
        
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Кучеренка Олександра Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 липня 2020 року, постановлену під головуванням судді Оболонського районного суду м. Києва Шевчука А.В.,
по цивільній справі № 756/7869/20 за заявою адвоката Кучеренка Олександра Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, ОСОБА_2 , третя особа - приватний виконавець Мойсеєнко Діна Петрівна, про скасування свідоцтва та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень
 
в с т а н о в и л а: 
 
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила: визнати протиправним та скасувати свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А.; визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і припинити право власності ТОВ «Кей-Колект» на квартиру АДРЕСА_1 .
Разом з позовною заявою представником позивача - ОСОБА_3 подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Кей-Колект» та ОСОБА_2 чинити будь-які перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 до набрання законної сили судовим рішенням у справі; заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 .
З посиланням на те, що визнання незаконними дій третьої особи та відповідачів може тривати значний період часу, внаслідок чого позивач не зможе користуватися квартирою без вжиття заходів забезпечення позову. Зазначав, що існує об`єктивна можливість продажу або іншого відчуження квартири, що в майбутньому ускладнить або унеможливить виконання судового рішення. 
 
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21 липня 2020 рокуу задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.
 
Не погодившись з ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги заяви про забезпечення позову.
Посилаючись на те, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні заяви та наполягаючи на тому, що обрані заходи забезпечення позову відповідають позовним вимогам та критерію їх співмірності.
Відзив на апеляційну скаргу подано не було.
 
У судовому засіданні представник ТОВ «Кей-Колект» не визнав подану апеляційну скаргу, заперечував проти її задоволення, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Представник позивача ОСОБА_3 , приватний нотаріус КМНО Чуловський В.А., приватний виконавець Мойсеєнко Д.П. до початку розгляду справи подали заяви про  можливий розгляд справи за їх відсутності.
Інші учасники справи про день, місце і час її розгляду повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку, у судове засідання не з`явилися, поважність  причин неявки суду не повідомили.
Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися в силу вимог ст. 372 ЦПК України.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана  апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
 
Відповідно  до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть  участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити  виконання рішення суду або ефективний захист,  або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
 
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів, щодо  охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити  позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь  позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Згідно  п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
 
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що заява про забезпечення позову ґрунтується на припущеннях заявника та твердженнях, крім іншого, про неправомірні дії третьої особи, яка не є стороною у справі та посиланнях на можливу реалізацію квартири відповідачем 2, який не є її власником. Зазначаючи також, що забезпечення позову в частині заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії, стосується невизначеного кола осіб які, крім іншого не є сторонами спору.
 
Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції  повно і всебічно  дослідив і оцінив обставини по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює.
 
  Так, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви  (висновок Верховного Суду,постанова №6-846цс16 від 17.10.2018 року).
Доказів  здійснення дій щодо відчуження квартири  АДРЕСА_1 матеріали справи не містять.
При цьому, необхідність у забезпеченні позову обґрунтовується заявником незаконністю дій третьої особи (приватного виконавця), що не є предметом даного спору.
Також, суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що вимоги про забезпечення  позову щодо заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії є неконкретними та стосуються необмеженого кола осіб.
 
Щодо вимог заяви про  заборону ТОВ «Кей-Колект» та ОСОБА_2 чинити будь-які перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , то колегія суддів вважає, що відповідні заходи забезпечення позову не є співмірними з позовними вимогами.
Зокрема, питання усунення перешкод у користуванні нерухомим майном є окремими правовідносинами, які стосуються права користування квартирою, підлягають самостійному розгляду у позовному провадженні та не можуть бути вирішені в порядку забезпечення позову, у якому оспорюється проведення державної реєстрації прав на відповідну квартиру. 
 
         З  урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що  ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.
 
  Керуючись ст.ст. 368, 372,374,375, 381-384, 387  ЦПК України, колегія суддів,-
 
п о с т а н о в и л а :
 
Апеляційну скаргу адвоката Кучеренка Олександра Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 липня 2020 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена  у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з  складення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови складено  08 жовтня 2020 року.
  
Суддя-доповідач: 
  
Судді: