Ухвала 
 
18 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 209/1900/19
 
провадження № 61-16049ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                 Черняк Ю. В., 
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 березня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ у Дніпропетровській області, про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до                ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ у Дніпропетровській області (далі - Регіональний сервісний центр МВС у Дніпропетровській області), про визнання правочину недійсним, застосування наслідків недійсності правочину.
 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 27 січня 2018 року                                          № 1244/2018/803785 автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель 350,                       VIN код НОМЕР_1 , 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , колір синій, який був укладений ОСОБА_3 від імені продавця ОСОБА_2 , на підставі виданої нею довіреності від 28 жовтня 216 року, та покупцем ОСОБА_1 .
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
У листопаді 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1  на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області                              від 11 березня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду                    від 13 жовтня 2020 року, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник вказує неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 668/13907/13-ц (провадження № 14-153цс18), від 22 жовтня 2019 року у справі № 911/2129/17 (провадження № 12-45гс19) та постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі                                             № 444/848/16-ц, від 15 червня 2018 року у справі № 916/933/17, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1  подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.
 
Крім того, ОСОБА_1  разом з касаційною скаргою подала до Верховного Суду клопотання про зупинення дії рішення Дніпровського районного суду                        м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 березня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року до закінчення касаційного провадження.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
В окремо поданому клопотанні ОСОБА_1 порушує питання про зупинення дії рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 березня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року до закінчення касаційного провадження, зазначаючи, що без зупинення дії оскаржуваних судових рішень позивач має можливість відчужити спірний автомобіль на користь третіх осіб. Зазначає, що описана у позові поведінка  ОСОБА_2 та її інтерпретація спірних правовідносин характеризує позивача з точки зору ризику здійснення нею дій, направлених на заволодіння автомобілем у будь-який спосіб.
 
Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Отже, клопотання про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.
 
Клопотання ОСОБА_1  зазначеним вимогам не відповідає та не містить достатніх підстав для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, заявником не доведено, що у випадку задоволення касаційної скарги здійснення повороту виконання судових рішень буде утруднено.
 
Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його дії судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання ОСОБА_1  про зупинення дії рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 березня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року слід відмовити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ у Дніпропетровській області, про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області                                   від 11 березня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду                      від 13 жовтня 2020 року.
 
Витребувати з Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області цивільну справу № 209/1900/19.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк 
до 18 грудня 2020 року. 
 
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 березня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року відмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець

                                                                                                                      І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк