Справа № 161/10843/20  Провадження №33/802/750/20 	Головуючий у 1 інстанції:Олексюк А. В. 	
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. 	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 вересня 2020 року щодо нього,
В С Т А Н О В И В:
Цією постановою судді  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420, 40 грн. судового збору.
Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 29.06.2020 о 15.57 год. в м. Луцьку по вул. Рівненській, 73 Волинської області, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Vito 115», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9 (а) ПДР України.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що в порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП суд розглянув справу за його відсутності, оскільки він не був повідомлений судом першої інстанції про судове засідання 25 вересня 2020 року, також 31 серпня 2020 року він звертався до суду з клопотанням про те, що він не може прийняти участь у розгляді справи 03 вересня 2020 року, так як перебуває на самоізоляції, пов`язаній з контактуванням з особою із підозрою захворювання на COVID-19. Також вказує, що з 23 вересня 2020 року перебував на лікуванні. Також вважає, що його відсутність у розгляді справи судом першої інстанції він був позбавлений можливості надавати докази у справі, а також звертатись з клопотаннями до суду відповідно до положень ст. ст.ст.21, 22 КУпАП. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Згідно ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів справи, в судове засідання 03 вересня 2020 року ОСОБА_1 , не з`явився, у той же час звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про перенесення судового засідання, у зв`язку з контактуванням з особою, яка має підозрою на COVID-19. На підставі вказаної обставини розгляд справи було відкладено на 25 вересня 2020 року.
Зі змісту постанови вбачається, що в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився без поважних причин. 
У той же час, матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи 25 вересня 2020 року належним чином.
Так, Луцьким міськрайонним судом Волинської області на домашню адресу ОСОБА_1 був надісланий лист про час та місце розгляду справи.
Разом з тим, згідно відповіді Луцького міськрайонного суду Волинської області №161/10843/20/60194/2020 від 16 листопада 2020 року ОСОБА_1 не отримав судову повістку-повідомлення про виклик в судове засідання на 09 год 50 хв 25 вересня 2020 року (а.с.52).
Таким чином, ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи Луцьким міськрайонним судом Волинської області 25 вересня 2020 року щодо нього, при цьому суддя в порушення положень ч.1 ст.268 КУпАП розглянув справу без участі ОСОБА_1 .
Крім того, до апеляційної скарги апелянт долучив копію листка непрацездатності серія АДФ №091640 згідно якого, з 23 вересня 2020 року по 29 вересня 2020 року ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні в КП «Луцький центр первинної медичної допомоги» (а.с.40).
Дана обставина повністю підтверджується і відповіддю КП «Луцький центр первинної медичної допомоги» №118/1727 від 28.12.2020, згідно якої з 23 вересня 2020 року по 30 вересня 2020 року ОСОБА_1 дійсно знаходився на амбулаторному лікуванні у вказаній установі. Видано листок тимчасової непрацездатності АДФ 091640 з 23.09.2020 по 30.09.2020.
За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду справи місцевим судом, з 23 вересня 2020 року по 30 вересня 2020 року знаходився на амбулаторному лікуванні, а справу розглянуто і притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його відсутності, при цьому були порушені вимоги ч.1 ст.268 КУпАП та права ОСОБА_1 , приходжу до висновку про необхідність скасування постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 вересня 2020 року та прийняття нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, та відновити порушені права ОСОБА_1 .
Згідно положень статей 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні апеляційного суду доказами.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
При апеляційному розгляді встановлено, що ОСОБА_1 29.06.2020 року о 15.57 год. в м. Луцьку по вул. Рівненській, 73 Волинської області, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Vito 115», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9 (а) ПДР України.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 365488 від 29 червня 2020 року (а.с.1), роздруківкою приладу «Драгер» (а.с.3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.6-7), відеозаписом з бодікамер працівників поліції (а.с.9) та іншими матеріалами справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.
Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.
В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Згідно з ч.3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Зазначені нормативно-правові акти дають зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.
Як убачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, ОСОБА_1 пройшов огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер», в присутності двох свідків, незгоди з результатами такого огляду ОСОБА_1 не проявляв, також не проявляв бажання на проходженні огляду у медичному закладі.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 365488 від 29 червня 2020 року (а.с.1), який складений поліцейським відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксовано стан сп`яніння останнього в присутності двох свідків.
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, встановлено ознаки сп`яніння ОСОБА_1 у присутності двох свідків.
Як убачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшов огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер», незгоди з результатами такого огляду ОСОБА_1  не проявляв, також не проявляв бажання на проходженні огляду у медичному закладі. 
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винна ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
Між тим, апеляційний суд позбавлений законної можливості накладати адміністративне стягнення поза межами, встановленого Законом, строку. 
Відповідно до приписів ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні – не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Згідно з вимогами п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. 
Враховуючи те, що правопорушення було вчинене та виявлене 29 червня 2020 року та ще до надходження даної справи до апеляційного суду (09.10.2020) закінчились строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , провадження у справі щодо нього необхідно закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП – у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 вересня 2020 року – скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження щодо нього у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду                          В.П. Денісов