ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 жовтня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 804/6345/16	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Юрко І.В. (доповідач), суддів:  Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року в адміністративній справі №804/6345/16 (головуючий суддя першої інстанції Маковська О.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Щит-Інвест» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Щит – Інвест» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (на теперішній час - Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року позовну заяву задоволено. 
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення – рішення від 01.07.2016 року №0003251401 та №0003261401.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2020 апеляційну скаргу ГУ ДФС у Дніпропетровській області повернуто скаржнику.
28.05.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли заяви ТОВ «Щит - Інвест» про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення на користь ТОВ «Щит - Інвест» витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 36810,47 грн. та касаційної скарги в сумі 44172,55 грн., що разом складає 80983,02грн. (а.с.189-192, т.4).
В обґрунтування заяв зазначено, що постановою Верховного Суду 16 квітня 2019 року касаційну скаргу ТОВ «Щит-Інвест» задоволено частково, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2016 року у справі №804/6345/16 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Враховуючи викладене, питання щодо визначення судових витрат, які повинні бути відшкодовані, повинен розглядати суд під час розгляду справи та з урахуванням результату її вирішення. Проте, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду 21 листопада 2019 року, яким позов ТОВ «Щит-Інвест» задоволено, питання щодо понесених витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та касаційної скарги не вирішено.
Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Щит – Інвест» про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Щит – Інвест» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області сплачені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви в сумі 36810,47 грн. та касаційної скарги в сумі 22086,28 грн., що разом складає 58896,75 грн., факт сплати яких підтверджується платіжними дорученнями від 22 вересня 2016 року №22994 та від 25 квітня 2017 року №23351 відповідно.
Не погодившись з таким додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив додаткове рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених вимог, та прийняти нове судове рішення в цій частині про відмову в задоволенні таких вимог.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що додаткове рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Додаткове рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку письмового провадження. У суді апеляційної інстанції справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Згідно із пунктом 2 частини шостої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Враховуючи те, що характер спірних відносин і предмет доказування не є складними і не вимагають проведення судового засідання, тому у суді апеляційної інстанції справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне. 
Задовольняючи частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Щит – Інвест» про ухвалення додаткового судового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що за подання позовної заяви ТОВ «Щит – Інвест» сплатило судовий збір у розмірі 36810,47 грн. та за подання касаційної скарги сплатило судовий збір в розмірі 44172,55 грн.. Відповідно до норм статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір за подання позовної заяви підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в повному обсязі - 36810,47 грн., а за подання касаційної скарги пропорційно до розміру задоволених позовних вимог – у розмірі 22086,28 грн..
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2016 року у вказаній справі позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Щит-Інвест» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 01.07.2016 року №0003251401 та №0003261401.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2016 року та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Щит-Інвест» в повному обязі.
ТОВ «Щит – Інвест» оскаржило постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року касаційному порядку.
Постановою Верховного Суду від 16 квітня 2019 року касаційну скаргу ТОВ «Щит-Інвест» задоволено частково. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року та постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
В подальшому, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2020 року апеляційну скаргу ГУ ДФС у Дніпропетровській області на вказане рішення суду повернуто скаржникові.
Таким чином, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року набрало законної сили 10.03.2020 року.
Відповідно до норм статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
У розумінні статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи вбачається, що за подання позовної заяви ТОВ «Щит – Інвест» сплатило судовий збір у розмірі 36810,47 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 22 вересня 2016 року №22994, яке наявне в матеріалах справи (а.с.222, т.1).
Таким чином, заява позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровській області судового збору в розмірі 36810,47 грн. за подання позовної заяви, є обгрунтованою.
Також, позивачем за подання касаційної скарги сплачено судовий збір в розмірі 44172,55 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 25 квітня 2017 року №23351, яке також наявне в матеріалах справи (а.с.152, т.2).
Щодо судового збору за подання касаційної скарги суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки касаційна скарга позивача задоволена частково, то сплачений позивачем судовий збір в розмірі 44172,56 грн., підлягає частковому стягненню на користь ТОВ «Щит – Інвест» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області в розмірі 22086,28 грн.
В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що позивачем не дотримано процесуальної норми щодо обов`язкового повідомлення про наявність судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, що унеможливлює задоволення заяви позивача про стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.
З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.
Таким чином, при ухваленні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року суд першої інстанції повинен був вирішити питання про розподіл судових витрат на підставі доказів таких витрат, які вже були наявні в матеріалах справи (а.с.222, т.1; а.с.152, т.2), проте не вирішив це питання.
У зв`язку з цим позивач і звернувся до суду першої інстанції із заявами про ухвалення додаткових рішень вже після закінчення судових дебатів.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що судові витрати щодо сплати судового збору у сумі 58896,75 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень-відповідача на користь позивача.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування додаткового рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                        П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року в адміністративній справі №804/6345/16 залишити без задоволення.
Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від           04 червня 2020 року в адміністративній справі №804/6345/16 залишити без змін. 
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак