ПОСТАНОВА 
Іменем України

26 жовтня 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 405/8721/19
провадження № 22-ц/4809/990/20 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач), суддів: Дьомич Л. М., Карпенка О. Л., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 квітня 2020 року у складі головуючої судді Панфілової А. В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.
06 грудня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , в якому просила стягувати щомісячно з дня подання позовної заяви до суду з ОСОБА_1 , на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів.
Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їхньої повнолітньої доньки,   ОСОБА_3 , яка є студентом 3 курсу Кіровоградського медичного коледжу, денної державної форми навчання, термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021. 
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 квітня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно на період навчання, починаючи з дня звернення до суду - з 06.12.2019, до закінчення терміну навчання - до 30.06.2021.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції врахував, щовідповідач офіційно працює, що підтверджується довідкою про перебування на службі (а. с. 48), згідно якої станом на листопад, грудень 2019 року середня заробітна плата відповідача складає 30000 грн, та відповідно до якої вбачається, що відрахування аліментів здійснювалось по жовтень 2019 року включно в розмірах близько 4000 грн. При цьому суд зазначив, що стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки обмежуться періодом її навчання, відмовивши у стягнення аліментів до досягнення дочкою 23 років за умови продовження навчання, оскільки термін навчання визначено до 30.06.2021.
Суд відхилив доводи відповідача щодо наявності підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, вважав, що відповідач спроможний в рівних частинах надавати утримання дитині від іншого шлюбу, допомогати батькам та утримувати повнолітню доньку на час навчання, враховуючи принцип справедливості, без порушення їх прав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на повнолітню доньку ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно на період навчання, до закінчення терміну навчання - 30.06.2021.
Зазначив, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.
Всупереч ч. 1 ст. 200 СК України суд не взяв до уваги надані відповідачем докази щодо наявності у нього інших утриманців: двох неповнолітніх дітей у другому шлюбі, батьків- пенсіонерів, один з яких є тяжко хворим і потребуває дороговартісного пожиттєвого лікування, та відсутність іншого нерухомого майна крім двох земельних ділянок загальною площею 4 га. 
Поза увагою суду залишилось, що позивачка має постійну заробітну плату, земельні ділянки, за одну з яких отримує орендну плату, два житлових будинки, гараж в центрі міста. Їх повнолітня донька ОСОБА_3 отримує стипендію, розмір якої 1111,32 грн.
Донька проживає разом з мамою і не потребує додаткових коштів для оплати оренди житла та комунальних платежів. Навчається в учбовому закладі, де працює позивачка, тому не несе додаткових витрат для проїзду до місця навчання. 
Суд не дослідив всі докази в сукупності, не врахував, що в утриманні доньки, яка досягла повнолітня, мають брати участь її мати і батько, враховуватись доходи дитини.
Згідно довідки про доходи заробітна плата відповідача за грудень 2019 року складає 29814,63 грн, з урахуванням прожиткового мінімуму працездатних осіб та необхідності участі іншого з батьків в утриманні дитини, яка навчається, що прожитковий мінімум встановлений в державі на теперішній час складає 2270 грн, вважає аліменти в розмірі 2000 грн достатніми і справедливими для урахування інтересів усіх осіб, що знаходяться на утриманні відповідача. 

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначає, що донька не отримує стипендію, доходів сім`ї не вистачає на її утримання.
Вважає рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.
Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано. 

Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч. 4 ст. 19 ЦПК).
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК).
У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій ст. 274 ЦПК України (ч.ч.1-2 ст. 274 ЦПК).
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення зміні в частині визначення розміру аліментів.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.
ОСОБА_1  є батьком  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 7).
Згідно довідки № 670 від 31.10.2019 ОСОБА_3 навчається в Кіровоградському медичному коледжі, термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021, форма навчання - денна державна (а. с. 4).
ОСОБА_3 проживає з матір`ю ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.56).
ОСОБА_1 24 квітня 2015 року уклав шлюб з ОСОБА_4 (а.с.27). Згідно копії свідоцтва про народження вони є батьками малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.24).
ОСОБА_1 проходить службу в УСБУ в Кіровоградській області, військовослужбовець, у 2019 році отримав дохід на загальну суму 268 445,79 грн, з яких сплачено аліменти в розмірі 36 729,60 грн (а. с. 48).
Відповідно до довідок про доходи ОСОБА_2 отримує щомісячну допомогу при народженні дитини в сумі 860,00 грн, допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, в сумі 1700,00 грн, працює в Кіровоградському медичному коледжі ім.. Є.Й. Мухіна викладачем, у 2019 році отримала дохід в сумі 139 201,74 грн (а.с.57-59).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно норм ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.  Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, отримання доходів самими повнолітніми дочкою, сином.
Виходячи зі змісту статті 182 СК України у редакції, чинній на момент звернення до суду з указаним позовом, до обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів відносяться: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Стаття 201 СК України передбачає поширення на відносини по утриманню між батьками і повнолітніми дочкою, сином норм статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, які регулюють відносини по утриманню дитини.
Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Суд першої інстанції, вирішуючи спір, дійшов висновку про те, що відповідач як батько зобов`язаний і має можливість утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а тому повинен сплачувати аліменти.
Заперечуючи проти визначеного позивачем розміру аліментів і як на підставу для його зменшення ОСОБА_1  надав суду копії пенсійних посвідчень батьків:  ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7 (а. с. 28); копію довідки від 10.02.2020 №192, видану КНП «Обласний клінічний онкологічний центр Кіровоградської обласної ради», згідно якої батько ОСОБА_6  перебуває на диспансерному обліку в КНП «ОКОЦ Кіровоградської ОР» з діагнозом: Cr передміхурової залози, кл. гр. П (а. с. 29); копію довідки № 066864 , згідно якої батько ОСОБА_6  має 3 групу інвалідності безстроково (а. с. 30); копію виписки епікризу 991 КНП «ОКОЦ КОР» про те, що батько  ОСОБА_6  в період з 12.02.2020 по 20.02.2020 перебував на стаціонарному лікуванні, при виписці призначено ліки курсом на 1 місяць, рекомендовано загальнозміцнююча терапія  (а. с. 75); копію відомості ТОВ «Аптекар-Груп» із зазначенням ліків необхідних для лікування батька ОСОБА_6 , та їх вартості (а. с. 76);  копію довідки про доходи доньки  ОСОБА_3 , згідно якої у 2019 році її дохід становив 8890,56 грн (а. с. 74).
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 
Задовольняючи позов ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно на період її навчання, суд не врахував вказані норми закону, не надав належної оцінки зазначеним відповідачем обставинам, що окрім повнолітньої дочки від шлюбу з позивачем, на його утриманні є малолітня дитина, непрацездатна дружина, яка доглядає за дитиною до трьох років, тяжко хворий батько, лікування якого потребує значних коштів, що мають істотне значення для справи
З урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції у частині визначення розміру аліментів на повнолітню ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, підлягає зміні. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
У зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та неправильним застосуванням судом норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, на підставі ст. 376 ЦПК України, рішення суду підлягає зміні в частині розміру (частки) аліментів присуджених на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 на час її навчання, визначивши їх розмір у вигляді 1/7 частки від заробітку (доходу) платника аліментів. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», понесені відповідачем витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги пропорційно до задоволених вимог в сумі 618,60 грн (53,67%), компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 квітня 2020 року в частині розміру (частки) присуджених аліментів змінити.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2  аліменти на утримання  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно на період навчання, починаючи з дня звернення до суду з позовом - 06.12.2019 і до закінчення терміну навчання - 30.06.2021.
В порядку розподілу судових витрат компенсувати ОСОБА_1  618,60 грн сплаченого судового збору за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня їїприйняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий  
С. М. Єгорова

Судді 
Л. М. Дьомич 

О. Л. Карпенко