Ухвала
21 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 359/6558/19
провадження № 61-17935ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області, третя             особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектно-інженерна компанія «Нова земля» про визнання незаконною державної реєстрації земельної ділянки та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно,
ВСТАНОВИВ:
01 грудня 2020 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року у вказаній справі                                  з пропуском строку на касаційне оскарження і яка за своїм змістом не відповідає вимогам стате 389, 392 ЦПК України.
Згідно частин другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (касаційна скарга залишається без руху з наданням строку для виправлення її недоліків), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження), оскільки заявником не порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушеннямстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, особі, яка подала касаційну скаргу необхідно звернутись до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, з наведенням підстав поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження ухваленого в цій справі судового рішення.
Крім того, касаційна скарга за своїм змістом не відповідає вимогам закону.
Так, у пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,                        є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення                                від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону, оскільки в нійне зазначені конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України.
В касаційній скарзі позивач посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, не зазначаючи визначені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження, не вказує конкретних норм права, що були неправильно застосовані до спірних правовідносин судами першої і апеляційної інстанцій.
Крім того, у порушення пункту 3 частини четвертоїстатті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору                     у встановлених порядку і розмірі.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» із змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України                      «Про судовий збір» (чинний на момент пред`явлення позову) розмір судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви позовної заяви немайнового характеру фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2 102,00 грн. 
Особі, яка подала касаційну скаргу необхідно надати докази про сплату судового збору 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви у розмірі 1 681,60 грн (2 102,00*0,4*2)*200%.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду                            у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер.               р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору, необхідно надати відповідний документ.
Оскільки касаційна скарга за своїм змістом не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, її належить залишити без руху з наданням особі, яка подала скаргу, строку для виправлення зазначених недоліків (подання касаційної скарги, яка має відповідати вимогам наведеної норми процесуального права).
Керуючись статтями 185, 392, 390, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року залишити без руху.
Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                            М. М. Русинчук