ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" листопада 2020 р.                                                     Справа№ 920/836/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Яковлєва М.Л.
суддів:            Шаптали  Є.Ю. 
          Куксова В.В. 

за участю секретаря судового засідання: Майданевич Г.А.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 18.11.2020 року у справі №920/836/19 (в матеріалах справи).
   
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" 
на рішення Господарського суду Сумської області    від 23.06.2020, повний текст якого складено 26.06.2020
у справі №920/836/19 ( суддя Яковенко В.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" 
до Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Сумської міської ради 
про стягнення 1   203 521,45 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго"  звернулось до суду з позовом до публічного акціонерного товариства   Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання, в якому просить суд стягнути з відповідача 937   507,17 грн. боргу, 202   364,64 грн. пені, 21   694,67 грн. 3% річних, 41   954,97 грн. інфляційних втрат за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 23.10.2018 договору поставки №   534/07-18.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем на виконання умов договору поставки № 534/07-18 від 23.10.2018 вироблено та передано у власність відповідачу за період з 24.10.2018 по 02.11.2018 теплову енергію на загальну суму 2 337 507,17 грн., що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії, рахунками на оплату, супроводжувальними листами про вручення рахунків та актів, копії яких додано позивачем до позовної заяви.
Рішенням господарського суду Cумської області від 23.06.2020 у справі №920/836/19   позов задоволено повністю. Стягнуто з акціонерного товариства   Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання на користь товариства з обмеженою відповідальністю   Сумитеплоенерго   937 507 грн. 17 коп. основної заборгованості, 202   364,64 грн. пені, 21   694,67 грн.   3 % річних, 41   954,97 грн. інфляційних втрат, 18   052,82 грн. витрат зі сплати судового збору.
Рішення мотивовано тим, що оскільки відповідачем не виконано умови договору в частині оплати товару, то позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, скаржник звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Cумської області від 23.06.2020 по справі №920/836/20 в частині стягнення з акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" 446225,44 грн. заборгованості за теплову енергію, 81   660,27 грн. 3% річних, 23   048,91 грн. інфляційних нарахувань. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що в порушення процесуального законодавства судом першої інстанції було розглянуто  справу без участі відповідача, крім того, судом першої інстанції було залишено без уваги те, що договір було укладено, на невигідних умовах під впливом тяжкої для відповідача обставини. Також позивачем не надано обґрунтування в частині здійснення поставки теплової енергії в кількості 295,94 Гкал.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14.08.2020, справу №920/836/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді - Шаптала В.В. Кропивна Л.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2020      апеляційну скаргу акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на рішення Господарського суду Сумської області      від 23.06.20 у справі №920/836/19 залишено без руху. Повідомлено акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" про те, що воно має право усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
08.09.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків у відповідності до      ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2020, а саме докази сплати судового збору у розмірі 12      600,88   грн.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на рішення Господарського суду Сумської області      від 23.06.20 у справі №920/836/19. Розгляд апеляційної скарги акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на рішення Господарського суду Сумської області  від 23.06.20 у справі №920/836/20 призначено на 13.10.2020.
У зв`язку з перебуванням суддів Шаптали Є.Ю. та Кропивної Л.В., які входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустках, розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/3701/20   від 08.10.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи №920/836/19.
Так, за наслідками проведення перерозподілу справи №920/836/19, відповідно до витягу з протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів від 08.10.2020 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Куксов В.В., Тищенко А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на рішення Господарського суду Сумської області      від 23.06.20 у справі №920/836/19 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Куксов В.В., Тищенко А.І. Розгляд апеляційної скарги акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на рішення Господарського суду Сумської області      від 23.06.20 у справі №920/836/19 призначено на      18.11.2020.
13.10.2020 року через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог законодавства України.
02.11.2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго"      було подане клопотання про участь у судовому засіданні, призначеному на 18.11.2020 о 14 год. 00 хв., в режимі відеоконференції.
З 02.11.2020      - 06.11.2020 головуючий суддя (суддя-доповідач) Яковлєв М.Л перебував у щорічної додатковій відпустці.
У зв`язку з виходом судді Яковлєва М.Л. з відпустки 09.11.2020 та перебуванням судді Куксова В.В з 27.10.2020 на лікарняному, а також      з метою вирішення питання щодо подальшого розгляду клопотання, розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/4330/20від 09.11.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи №920/836/19.
Так, за наслідками проведення перерозподілу справи №920/836/19, відповідно до витягу з протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів від 09.11.2020 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Тищенко А.І., Шаптала Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго"      про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Призначено справу №910/18112/19 до розгляду в режимі відеоконференції на 18.11.2020 об 14 год. 00 хв. Доручено Господарському суду Сумської області забезпечити проведення відеоконференції 18.11.2020 об 14 год. 00 хв. у приміщенні Господарського суду Сумської області (40011, м. Суми, проспект Шевченка, 18/1)
11.11.2020 Акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" було подане клопотання про участь у судовому засіданні, призначеному на 18.11.2020 о 14 год. 00 хв., в режимі відеоконференції.
13.11.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення скасувати.
У зв`язку з перебуванням судді Тищенко А.І. з 16.11.2020 на лікарняному, а також      з метою вирішення питання щодо подальшого розгляду клопотання, розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/4638/20 від 16.11.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи №920/836/19.
Так, за наслідками проведення перерозподілу справи №920/836/19, відповідно до витягу з протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів від 16.11.2020 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Шаптала Є.Ю.,Куксов В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на рішення Господарського суду Сумської області      від 23.06.20 у справі №920/836/19 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Шаптала Є.Ю., Куксов В.В. Розгляд апеляційної скарги акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на рішення Господарського суду Сумської області      від 23.06.20 у справі №920/836/19 призначено на   18.11.2020.
В судовому засіданні, яке відбулося 18.11.2020, представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, а оскаржуване судове рішення скасувати.
Представник позивача в даному судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги.
Третя особа наданим їй процесуальним правом не скористалась та у судове засідання, яке відбулося 18.11.2020, не з`явилась, своїх представників не направила, про причини своєї неявки суд не повідомила.
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (постачальник,   позивач) та   публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (покупець,   відповідач) укладено договір поставки №   534/07-18 (надалі - Договір) (а.с.17-19, т. 1).
Відповідно до      ст. 11 Цивільного кодексу України      цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно з ч. 1      ст. 626 Цивільного кодексу України      договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього      Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1      ст. 627 Цивільного кодексу України).
Згідно із         ст. 628 ЦК України       зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом положень ст.193 Господарського кодексу, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.
За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (чч.1, 2 ст.712 ЦК).
Положеннями чч.1, 2 ст.692 ЦК передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Відповідно до пункту 1.1 якого на умовах, в порядку та у строки визначені договором позивач зобов`язується виробити та передати у власність відповідачу, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити теплову енергію (далі - товар), необхідний для потреб власної господарської діяльності, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити отриманий товар.
Пунктом 1.3. договору передбачено, що вартість товару визначається за тарифами, які встановлені діючою постановою НКРЕКП для постачальника для категорії споживачів «інші» в розмірі 1256,52 грн. за 1 Гкал без ПДВ.
Відповідно до п. 2.1. договору позивач зобов`язаний поставити відповідачу товар необхідний для потреб власної господарської діяльності, в період з 24.10.2018 по 31.10.2018 включно ( підпункт 2.1.1. договору).
31.10.2018 між сторонами укладено додатковий договорів про внесення змін до договору поставки від 23.10.2018 (а.с .22-23, т. 1). 
Відповідно до якого пункт 2.1 та п.п. 2.1.1. договору викладено в наступній редакції: « 2.1. Позивач зобов`язаний: 2.1.1. поставити відповідачу товар, необхідний для потреб власної господарської діяльності, в період з 24.10.2018 по 10.11.2018 включно».
Згідно з п. 1.2. договору обсяг поставки товару за цим договором становить 1254,312 Гкал, відповідно до розрахунку (додаток № 1, а.с. 24, т. 1).
Додатковим договором від 31.10.2018 про внесення змін до договору поставки від 23.10.2018 обсяг поставки товару по договору зафіксований на рівні до 2372,88 Гкал.
Постачальник зобов`язаний скласти акт приймання-передачі товару (теплової енергії) переданої покупцю в обсязі до 1254,312 Гкал у двох примірниках та направити покупцю для підписання в термін до 06.11.2018 (п. 2.1.2. договору).
Відповідно до п. 3.2.2. договору відповідач зобов`язаний протягом 3-х робочих днів з дня отримання акту приймання-передачі товару підписати обидва примірники акту і передати один примірник позивачу. У разі відмови відповідача від підписання акту приймання-передачі товару у встановлений строк, акт приймання-передачі товару вважається погодженим позивачем і відповідачем за наявності лише підпису позивача.
Сторони погодили в договорі наступний порядок та строки оплати товару.
Згідно з п. 4.1. договору відповідач оплачує позивачу вартість товару в кількості 1254,312 Гкал в термін до 20.11.2018 на підставі рахунку позивача.
Додатковим договором від 31.10.2018 про внесення змін до договору поставки від 23.10.2018 пункт 4.1. договору викладено в наступній редакції: « 4.1. Відповідач оплачує позивачу вартість товару в кількості 2372,88 Гкал в термін до 20.11.2018 на підставі рахунку позивача».
Відповідно до п. 2.2. договору постачальник має право на отримання оплати від покупці або від поручителя за поставлений товар.
Покупець зобов`язаний здійснити оплату товару згідно з умовами договору (п. 3.2.1. договору).
Згідно з п. 9.1. договору даний договір набирає чинності з дня його підписання та діє до повного виконання відповідачем, позивачем та поручителем передбачених ним зобов`язань.
Як вбачається з матеріалів справи за період з 24.10.2018 року по 31.10.2018 року позивачем поставлено відповідачу теплову енергію на загальну суму 1 891 281,73 грн., що підтверджується супроводжувальними листами №   6035 від 16.11.2018 та № 21/556 від 28.11.2018, підписаним актом приймання-передачі теплової енергії № 1478 від 31.10.2018 та рахунком на оплату № 344 від 31.10.2018. 
Крім того, за період з 01 по 02 листопада 2018 року позивачем поставлено відповідачу теплову енергію на загальну суму 446 225,44 грн., що підтверджується супроводжувальним листом № 6034 від 16.11.2018 та № 21/556 від 28.11.2018, рахунком № 345 від 03.11.2018, актом приймання-передачі теплової енергії № 1480 від 03.11.2018, який відповідно до п. 3.2.2. договору вважається погодженим постачальником і покупцем за наявності лише підпису постачальника. (а.с. 43-49, т. 1).
В порушення умов договору відповідач сплатив позивачеві на виконання своїх зобов`язань перед позивачем 1 400 000,00 грн. за теплову енергію отриману від позивача за період з 24.10.2018 по 02.11.2018, отже заборгованість відповідача перед позивачем за договором від 23.10.2018 за № 534/07-18 становить 937 507,17 грн.
Відповідно до   ст. 525 ЦК України   одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього   кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша   статті 526 ЦК України).
Згідно з частиною першою   статті 530 ЦК України   якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
За змістом   статті 629 ЦК України   договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Однак, в порушення умов договору відповідач сплатив позивачеві на виконання своїх зобов`язань лише 1 400 000,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, зокрема, оборотно-сальдовою відомістю ТОВ «Сумитеплоенерго» по рахунку 3614 за 23.10.2018-21.07.2019. За таких обставин, заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки № 534/07-18 від 23.10.2018 становить 937  507,17 грн.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції  стосовно того, що вимога позивача про стягнення з відповідача 937   507,17 грн. основного боргу є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.
У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ч. 1   ст. 216 ГК України       учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Згідно зі      ст. 218 ГК України   підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Штрафними санкціями згідно з ч. 1         ст. 230 ГК України      визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно з ч. 1   ст. 612 ЦК України       боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом   ст. 549 ЦК України   неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За приписами      ст. 551 ЦК України       предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Пунктом 5.2. договору передбачено, що за порушення строків оплати за поставлений товар відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення зобов`язання.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів перевіривши розрахунок пені наданий позивачем, приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3   % відсотків річних та інфляційних втрат.
Статтею 625 ЦК України      передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки, судом першої інстанції вірно встановлено факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем, то колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Здійснивши перевірку наданого розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову в даній частині.
Щодо посилань апелянта на те, що судом першої інстанції було здійснено розгляд справи за його відсутності, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України одними з основних засад (принципів) господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами, а також розумність строків розгляду справи судом. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (ч. 5 ст. 13 ГПК України). 
Відповідно до ч.2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:
1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;
2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;
3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;
4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.
3. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:
1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;
2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки;
3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;
4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.
4. У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
5. Наслідки, визначені частинами третьою та четвертою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання.
6. У разі розгляду справи за відсутності позивача або відповідача суддя-доповідач оголошує стислий зміст позовної заяви або відзиву відповідно.
7. У разі відкладення розгляду справи суд повинен допитати свідків, які з`явилися. Тільки у виняткових випадках за ухвалою суду свідки не допитуються і викликаються знову.
Крім того, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.   Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів справи ухвалою господарського суду Сумської області від 02.09.2019 відкрито провадження у справі № 920/836/19 та призначено підготовче засідання на 26.09.2019, ухвалами суду від 26.09.2019, 29.10.2019 відкладався розгляд справи, ухвалою від 21.11.2019 призначено справу до судового розгляду по суті на 03.12.2019, ухвалою суду від 02.12.2019 провадження у справі № 920/836/19 зупинено. Ухвалою суду від 24.03.2020 поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.04.2020. Ухвалою суду від 14.04.2020 відкладено розгляд справи по суті на 19.05.2020. Ухвалою суду від 15.04.2020 зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 09.06.2020 поновлено провадження у справі та  призначено розгляд справи по суті на 23.06.2020, тобто оскільки розгляд справи відкладався неодноразово і представник скаржника був присутній у попередніх судових засіданнях та надавав всі необхідні пояснення, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо можливості здійснення розгляду справи за відсутності представника відповідача.       
Щодо посилань апелянта на те, що судом першої інстанції було залишено без уваги те, що договір було укладено, на невигідних умовах під впливом тяжкої для відповідача обставини, то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1   ст. 202 ЦК України   правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення прав та обовязків.
Згідно   ст. 180 ГК України   зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов`язкових для сторін нормативних документів, зазначених у   статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.
Згідно з ч. 1      ст. 626 Цивільного кодексу України      договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього      Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1      ст. 627 Цивільного кодексу України).
Згідно із         ст. 628 ЦК України       зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до   ст. 638 ЦК України   договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Оскільки договір підписаний та виконувався сторонами, то сторони відповідно досягли згоди з усіх істотних умов договору, у разу наявності спірних умов яких сторони  не можуть дійти згоди, то згідно ч.2   ст. 651 ЦК України   договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно   ст. 16 ЦК України   кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Доказів такого звернення до суду не надано, таким чином  колегія суддів приходить до висновку, що сторони  під час укладання договору поставки від 23.10.2018 за № 534/07-18 досягли згоди з усіх істотних умов.
Щодо посилань скаржника на те, що позивачем не надано обґрунтування в частині здійснення поставки теплової енергії в кількості 295,94 Гкал., то як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано: копії добових звітів відпусків тепла в гарячій воді за 23.10.2018- 02.11.2018, оборотна відомість по покупцям, звіт про споживання теплової енергії з 01.11.2018 по 30.11.2018, акти зняття показань вузлів обліку, копія схеми теплопостачання та інше (а.с.236-250, т. 1 та а.с.1-60, т. 2).
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Підсумовуючи все вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи заявника апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, а тому скарга задоволенню не підлягає.
Наведені в апеляційній скарзі аргументи вичерпно спростовуються матеріалами справи.
Згідно   статті 236 Господарського процесуального кодексу України   судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно   статті 276 Господарського процесуального кодексу України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають   приписам законодавства та фактичним обставинам справи, а рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги відповідача та залишення рішення Господарського суду Сумської області від 23.06.2020 по справі № 920/836/19 без змін.
Судові витрати (судовий збір) на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 129, 252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -                                                                         
П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на рішення Господарського суду Сумської області    від 23.06.2020 у справі №920/836/19 залишити без задоволення. 
                 2.Рішення Господарського суду Сумської області від 23.06.2020 у справі №920/836/19 залишити без змін.  
           3.Судові витрати покласти на Акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання".   
4. Матеріали справи №920/836/19 повернути до Господарського суду Сумської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.
          Повний текст судового рішення складено 23.11.2020.

Головуючий суддя                                                            М.Л. Яковлєв 

Судді                                                                                Є.Ю. Шаптала

                                                                                В.В. Куксов