П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 р.	м. Одеса	Справа № 420/971/20	

 	                     Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.                      рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса                      10 квітня 2020 року	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЖПРОМБУД» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНЖПРОМБУД» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Державної податкової служби в Одеській області та Державній податковій службі України, а саме: визнання протиправними та скасування рішень про відмову у реєстрації податкових накладних: від 30 серпня 2019 року № 1263256/42648260, від 06 вересня 2019 року № 1271217/42648260, від 06 вересня 2019 року № 1271215/42648260; зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 36 від 24 липня 2019 року, № 31 від 17 липня 2019 року та № 39 від 26 червня 2019 року. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, так як позивачем не надано всіх необхідних документів для прийняття рішень про реєстрацію його податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, зокрема, документів підтверджуючих поставку і перевезення спірних будівельних матеріалів.
Внаслідок чого, апелянт вважає, що ним правомірно прийнято оскаржувані рішення про відмову у реєстрації відповідних податкових накладних.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 квітня 2019 року ТОВ «ІНЖПРОМБУД» (в особі продавця) та ТОВ «БІЛДІНГ ВІКТОРІ» (в особі покупця) укладено договір купівлі-продажу № 22/04-19, згідно до якого продавець зобов`язується передати покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар (а.с.30-33). 
На виконання умов вищезазначеного договору купівлі-продажу позивачем складено видаткові накладні № 26 від 24 липня 2019 року, на суму 21  000,00 грн. (з ПДВ), № 18 від 27 червня 2019 року, на суму 32  000,00 грн. (з ПДВ), № 24 від 17 липня 2019 року, на суму 57  000,00 грн. (з ПДВ).
В даному випадку, позивачем реалізовано на адресу свого контрагента терморегулятори, нагрівальний мат, кабелі, центральну панель, а останнім, в свою чергу, прийнято та оплачено вказаний товар у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 593 від 24 липня 2019 року, № 545 від 26 червня 2019 року, № 564 від 17 липня 2019 року.
За результатами проведених операцій ТОВ «ІНЖПРОМБУД» виписало на адресу ТОВ «БІЛДІНГ ВІКТОРІ» податкові накладні № 36 від 24 липня 2019 року (а.с.24-25), № 39 від 26 червня 2019 року (а.с. 38-39) та № 31 від 17 липня 2019 року (а.с.48-49) та подало їх 15 серпня 2019 року (ПН № 36, № 31) та 15 липня 2019 року (ПН № 39) на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.
Проте, реєстрацію зазначених накладних зупинено з посиланням на п. 201.16 ст. 201 ПК України (а.с. 26, 40, 50).
В квитанціях податковим органом зазначено, що податкові накладні відповідають вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».
При цьому, ТОВ «ІНЖПРОМБУД» запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
В свою чергу, 29 серпня 2019 року (щодо ПН № 36), 04 вересня 2019 року (щодо ПН №№ 39, 31) позивачем направлено до Головного управління ДФС в Одеській області повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних які зупинені, а саме: договір купівлі-продажу № 22/04-19 від 22 квітня 2019 року (а.с.30-33); видаткові накладні № 26 від 24липня 2019 року, № 18 від 27 червня 2019 року, № 24 від 17 липня 2019 року (а.с.34, 44, 54); платіжні доручення №593 від 24 липня 2019 року, № 545 від 26 червня 2019 року, № 564 від 17 липня 2019 року (а.с.35, 45, 55).
За результатами розгляду пояснень та документів наданих позивачем, Комісію, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, були прийняті рішення:
№1263256/42648260 від 30 серпня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №36 від 24.07.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.36-37);
№1271215/42648260 від 06 вересня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №39 від 26.06.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.46-47);
№1271217/426482/60 від 06 вересня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №31 від 17.07.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.56-57).
В усіх випадках, підставою для відмови в реєстрації було зазначено, що платником податку не надані копії документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано, підкреслити); розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин справи судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як податковим органом не доведено правомірності оскаржуваних рішень про відмову у здійсненні реєстрації спірних податкових накладних, з яким погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно п. 201.1. ст. 201 ПК України, платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до п. 201.2 ст. 201 ПК України, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
При цьому, згідно пп. 4 п. 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
При цьому, згідно п. 1.6 Критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій зареєстровані в ДФС за № 1962/99-99-29-01-01 від 07 серпня 2019 року, комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:
керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України “Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України”;
платник податку – юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);
платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;
платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;
платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі – Кодекс);
в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування.
Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 – 1.6 цих Критеріїв.
Відповідність платника податку Критеріям ризиковості платників податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 – 1.5 цих Критеріїв.
Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.
Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 – 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.
У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.
Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків, відповідно до пунктів 1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в Електронному кабінеті.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин податковим органом зупинено реєстрацію складених ТОВ «ІНЖПРОМБУД» податкових накладних за наслідком здійснення своєї господарської діяльності з контрагентом ТОВ «БІЛДІНГ ВІКТОРІ», а саме: № 36 від 24 липня 2019 року; № 39 від 26 червня 2019 року; № 31 від 17 липня 2019 року.
Між тим, з вищевикладених положень податкового законодавства вбачається, що складені платниками податків податкові накладні підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.
При цьому, встановлений ПК України обов`язок з реєстрації податкових накладних носить імперативний характер та безумовно має виконуватись відповідними платниками податків.
В свою чергу, зупиняючи реєстрацію податкових накладних товариства податковим органом зазначено, що подані накладні відповідають вимогам п. 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку і здійснення операцій.
Проте, всупереч вищевикладеним вимогам, податковим органом не конкретизовано, який саме критерій ризиковості платника податків, зазначений у п. 1.6 Критеріїв, ним вбачається у поданих позивачем накладних.
Між тим, у разі зупинення реєстрації податкової накладної платник податків має право направити податковому органу письмові пояснення та копії документів, що на його думку підтверджують факт здійснення спірної господарської операції.
В даному випадку, при зупинці реєстрації податкової накладної товариства, останньому запропоновано надати додаткові пояснення та/або копії документів для прийняття рішення про реєстрацію його податкової накладної.
При цьому, податковим органом не зазначено повного переліку документів, які повинен надати позивач для здійснення реєстрації податкової накладної.
В свою чергу, товариством у встановлені строки, після зупинення реєстрації його накладних, подано до податкового органу відповідні документи, із зазначенням обставин продажу спірного товару.
Проте, за наслідком отримання відповідних документів, податковим органом прийнято оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, так як товариством не надано усіх документів щодо спірної операції.
Між тим, надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню податкового органу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
При цьому, податковим органом в оскаржуваному рішенні не зазначено з яких фактичних підстав ним зроблено висновок про ризиковість проведених операції, а також не зазначено обґрунтованих мотивів неприйняття наданих йому документів.
Внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог, так як податковим органом не доведено правомірності оскаржуваних рішень, з чим погоджується колегія суддів.

В даному випадку, вищевикладений висновок колегії суддів відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 29 листопада 2018 року (справа № 811/1669/17).
Крім того, варто зазначити, що з метою перевірки обставин на яких ґрунтуються позовні вимоги товариства, судом зібрано копії документів, надані для реєстрації спірної податкової накладної.
Так, 22 квітня 2019 року ТОВ «ІНЖПРОМБУД» ( в особі продавця) та ТОВ «БІЛДІНГ ВІКТОРІ» (в особі покупеця) укладено договір купівлі-продажу № 22/04-19, згідно до якого продавець зобов`язується передати покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар (а.с.30-33). 
На виконання умов вищезазначеного договору купівлі-продажу позивачем складено видаткові накладні № 26 від 24 липня 2019 року, на суму 21  000,00 грн. (з ПДВ), № 18 від 27 червня 2019 року, на суму 32  000,00 грн. (з ПДВ), № 24 від 17 липня 2019 року, на суму 57  000,00 грн. (з ПДВ).
В даному випадку, позивачем реалізовано на адресу свого контрагента терморегулятори, нагрівальний мат, кабелі, центральну панель, а останнім, в свою чергу, прийнято та оплачено вказаний товар у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 593 від 24 липня 2019 року, № 545 від 26 червня 2019 року, № 564 від 17 липня 2019 року.
В свою чергу, враховуючи зібрані документи, колегія суддів вважає їх достатніми для здійснення реєстрації спірних податкових накладних, що виписані позивачем за наслідком продажу товару своєму контрагенту ТОВ «БІЛДІНГ ВІКТОРІ».
Внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині, так як податковим органом не доведено правомірності оскаржуваних рішень.
При цьому, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року - без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Державної податкової служби в Одеській області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

    Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
    Судді	    	Градовський Ю.М.   Крусян А.В.