Справа №  369/5194/20	 	 	 	     Головуючий у І інстанції Лисенко В.В.	
Провадження №  33/824/3404/2020	 	 	 	     Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
2 жовтня 2020 року                                                                                               м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Мендрина А.В., іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , та її представника адвоката Теличко А.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області  від 13 липня 2020 року, якою 
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,- 
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. в дохід держави,
 
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до постанови судді, 23.04.2020 року, близько 16 години 20 хвилини, в Київській області, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вулиця Білогородська, 69, ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , при виконанні обгону, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем BMW д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попутно і повертав ліворуч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 14.6 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування всіх обставин справи. Так, апелянт зазначає, що схема місця ДТП складена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки не містить сліди гальмування, сліди від коліс, частину осипу та уламків автомобіля. Вважає, що не здійснював виїзд на смугу зустрічного руху, тому визначення в протоколі щодо здійснення обгону є юридично не коректним. Зазначає, що в діях ОСОБА_2 вбачаються порушення п.п. 10.1, 10.3, 10.4 ПДР. Крім того зазначає, що працівниками поліції не зазначено в протоколі конкретного підпункту п. 14.6 ПДР який саме порушив        ОСОБА_1 .
В запереченнях, поданих до суду, представник ОСОБА_2 адвокат Теличко А.О. просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області  від 13.07.2020 року без зміни.
Заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думки іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та її представника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Так, згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
З матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.
Висновок судді про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених в постанові судді відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.
Незважаючи на невизнання своєї вини водієм ОСОБА_1 , його вина у вчиненні вказаного правопорушення  підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 430954 від 23.04.2020 року, в якому зафіксовано порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 14.6 ПДР України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та зіткнення автомобілів ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 та BMW д.н.з. НОМЕР_2 з отриманням пошкоджень вказаних автомобілів (а.с. 1); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.04.2020 року, на якій зафіксовано місце розташування автомобілів після ДТП та напрямки їх руху (а.с. 3); поясненнями учасника ДТП ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3  (а.с. 5, 6).
Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції не зазначено в протоколі конкретного підпункту п. 14.6 ПДР який саме порушив  ОСОБА_1 , є безпідставними, та не впливають на скасування постанови, оскільки вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується іншими доказами наявними в матеріалах справи.
Доводи апеляційної скарги з приводу того, що схема місця ДТП складена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки не містить сліди гальмування, сліди від коліс, частину осипу та уламків автомобіля, є також необґрунтованими, оскільки з наявної в матеріалах справи схеми місця ДТП можливо встановити дійсні обставини ДТП, а саме те, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , при виконанні обгону, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем BMW д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попутно і повертав ліворуч.
Відповідно до п. 14.6 ПДР України, обгін заборонено: а) на перехресті; б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними; в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом; г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості; ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд; д) у тунелях; е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку; є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).
Апеляційний суд вважає, що оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя вірно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 14.6 ПДР України, які призвели до даної ДТП.
Згідно ст. 256 КУпАП та вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року та ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення. При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.124 КУпАП.
Як вбачається з матеріалів справи, працівники поліції зазначених вимог дотрималися в повному обсязі.
Апеляційний суд вважає, що саме невиконання водієм ОСОБА_1 п. 14.6 ПДР України знаходиться у прямому причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали  у виді пошкодження транспортних засобів, саме водій ОСОБА_1 мав можливість уникнути зіткнення.
Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, є правильною. 
Враховуючи наведене, підстав для скасування постанови апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області  від 13 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
                   Суддя                                                                                         А.М. Дрига