ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1280/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №705/5148/19 Категорія:  	Коваль А. Б. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Бондаренко С. І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       29 жовтня 2020 року : Черкаський апеляційний суд в складі:
суддів                                             Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.
за участю секретаря                        Любченко Т.М.
  
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу  Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 березня 2020 року, ухваленого в складі судді Коваль А.Б., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :
В листопаді 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»  звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14 вересня 2010 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним і банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві.
 Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором.
  Відповідач умови договору не виконував, внаслідок чого станом на 30 вересня 2019 року має заборгованість у розмірі 78 774 гривень 55 копійок, яка складається з наступного:
-954 гривень 86 копійок - заборгованість за кредитом;
-68 926 гривень 33 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом;
-4 666 гривень 00 копійок - заборгованість за пенею та комісією;
а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
-500 гривень - штраф (фіксована частина);
-3 727 гривень 36 копійок - штраф (процентна складова).
На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з   ОСОБА_1 на користь банку заборгованість у розмірі 78 774 гривень 55 копійок за кредитним договором №б/н від 14 вересня 2010 року та судові витрати у розмірі 1 921 гривню.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 березня 2020 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 954 гривні 86 копійок за кредитним договором № б/н від 14 вересня 2010 року.
В задоволенні решти вимог позову – відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 23 гривні 29 копійок.
Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту, суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду належних доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтована позовна заява в цій частині і відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивач належним чином повідомив його про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні процентів та неустойки Акціонерне товариства Комерційний банк «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення в цій частині скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі, в іншій частині рішення суду залишити без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що підписуючи анкету заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідач був ознайомлений та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, правилами користування кредитною карткою та основними умовами обслуговування , що разом складають договір про надання банківський послуг. Вказує, що відповідач при укладенні кредитного договору був належним чином повідомлений про умови кредитування, в тому числі щодо сплати відсотків, пені та штрафів. Також апелянт посилається на те, що відповідачем підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», тобто сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті всі істотні умови договору. 
Вказує, що в даному випадку не підлягає до застосування позиція Верховного Суду, висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, оскільки в справі, що переглядалась Великою Палатою Верховного Суду відповідач заперечував такі умови договору як погоджені між сторонами у належний спосіб. 
У даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним, як і не оспорювалося відповідачем укладення, чи не укладення кредитного договору, що свідчить про згоду відповідача з усіма умовами цього договору.
Вказує, що встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, місцевий суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту, а також безпідставно відмовив у стягненні пені та штрафів, при цьому відповідачем жодним чином не спростовано доводи позивача.
Відмова суду у задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитом призводить до нехтування принципами платності кредитного договору і є грубим порушенням норм цивільного права.
Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.
Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення місцевого суду оскаржується в частині відмови в стягненні з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за процентами та неустойки, а тому в іншій частині рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції не перевіряється відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 14 вересня 2010 року.
У заяві зазначено, що відповідач погодився з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку.
Також відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», відповідно до якої застосовується базова ставка 3 % на місяць за користування кредитними коштами (процентна ставка на місяць на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування - 4,5%), передбачено пеню та штраф за невиконання зобов`язань за договором.
Таким чином сторони в належній формі, погодили умови договору щодо порядку і розміру сплати процентів та пені, а тому висновок суду першої інстанції про відсутність таких умов суперечить матеріалам справи.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно з розрахунком банку станом на 30 вересня 2019 року становить 78 774 гривень 55 копійок, з яких:
-954 гривень 86 копійок - заборгованість за кредитом;
-68 926 гривень 33 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом;
-4 666 гривень 00 копійок - заборгованість за пенею та комісією;
а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
-500 гривень - штраф (фіксована частина);
-3 727 гривень 36 копійок - штраф (процентна складова).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Зі змісту довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем, вбачається що базова процентна ставка в місяць становить 3,0%, тобто 36,00% річних, процентна ставка на місяць на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування 4,5%, розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості:  ПЕНЯ =пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка по договору)/ 30, - нараховується за кожен день прострочення кредиту, а пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 гривень в місяць, - нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні простроченої заборгованості на суму від 50 гривень та більше; штраф за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів - 500 гривень + 5 %  від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії.       
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, а також пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.
 Виходячи з довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем та визнана судом як підтвердження умов укладеного договору, базова процентна ставка в місяць становить 3,0%, тобто 36,00% річних. Процентна ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування становить 4,5 %.
 Несанкціонованого перевищення ліміту кредитування не було, що вбачається з позовної заяви, де зазначений ліміт вказаний банком складає 1 500 гривень та розрахунку заборгованості, а тому при розрахунку боргу за процентами не може використовуватись підвищена процентна ставка.
Суд хоч і встановив, що договором встановлені як проценти так і пеня та штрафи, однак не може погодитись з розрахунком позивача.
З розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що заборгованість за кредитом у відповідача виникла з 28 лютого 2015 року, при цьому борг по процентах на вказану дату склав 94.31 гривну.
Таким чином розмір боргу по процентах за період з 28 лютого 2015 року по 30 вересня 2019 року становить 782 гривни 33 копійок.
 Загальна сума заборгованості відповідача по процентам складає 782.33+94.31=876 гривень 64 копійки.
Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення процентів.
       Щодо вимог про стягнення пені та штрафів, які також позивачем доведені як умови укладеного договору, суд виходить із такого.
Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Оскільки нарахована позивачем пеня в сумі 4 666 гривень 00 копійок значно перевищує розмір несплачених відсотків, суд приходить до висновку про її зменшення відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України до розміру заборгованості по процентах, а саме до 876 гривень 64 копійки.
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003/цс-15 та у постанові Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 765/2104/13-ц.
Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки   «Універсальна» 30 днів пільгового періоду» нарахування пені та штрафів передбачено за одне і теж порушення - прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором.
Враховуючи вищевикладене не підлягає до задоволення позов в частині стягнення штрафів.
Суд не приймає докази які додані до апеляційної скарги, а саме виписку по рахунку відповідача, оскільки апелянтом не надано доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч.3 ст.367 ЦПК України).
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Перешкод, у передбаченому ЦПК порядку, подати до суду першої інстанції докази у ПАТ КБ «Приватбанк» не було, більше того останнє звернулось до суду першої інстанції з клопотанням про розгляд справи в порядку спрощеного провадження (а.с.42) та клопотанням про розгляд справи за відсутності позивача (а.с.41) в якій зазначило про подачу необхідних доказів, в зв`язку з чим, має нести ризик настання негативних наслідків пов`язаних з вчасно неподаними доказами.
Суд першої інстанції вказані норми права та обставини справи не врахував, а тому оскаржуване рішення підлягає зміні.
       Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариств Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 березня 2020 року у справі  за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості змінити, скасувавши в частині відмови в стягненні процентів та пені.
Ухвалити в цій частині нове рішення яким:
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення процентів та пені задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по процентах в сумі 876 гривень 64 копійки та заборгованість по пені в сумі 876 гривень 64 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1   на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати, що складаються з судового збору сплачених за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій, пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 165 гривень 21 копійка.
В решті рішення суду  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.
Повний текст постанови виготовлений 29 жовтня 2020 року.

Судді