УХВАЛА

12 жовтня 2020 року  
Київ
справа №640/19556/18
адміністративне провадження №К/9901/22214/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу Офісу генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у справі № 640/19556/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправними,

УСТАНОВИВ:
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Генеральної прокуратури України (далі - відповідач, ГП України), де просив:
визнати протиправними дії ГП України з нарахування ОСОБА_1 у період з 05.01.2016 по 01.11.2018 грошового забезпечення із застосуванням приписів постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1090 «Про затвердження Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури»;
зобов`язати ГП України здійснити перерахунок належного ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 05.01.2016 до 01.11.2018 з урахуванням приписів та періоду дії постанов Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та наказів Міністра оборони України від 11.06.2006 № 260 та від 07.06.2018 № 260;
зобов`язати ГП України виплатити різницю між фактично отриманим та належним після перерахунку до сплати грошовим забезпеченням за період з 05.01.2016 до 01.11.2018;
зобов`язати ГП України здійснювати у подальшому нарахування і виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення відповідно до визначених законодавчими та іншими нормативними актами порядку і розмірів грошового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2020 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ГП України з нарахування ОСОБА_1 у період з 05.01.2016 по 01.11.2018 грошового забезпечення із застосуванням приписів постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1090 «Про затвердження Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури»;
зобов`язано ГП України здійснити перерахунок належного ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 05.01.2016 по 01.11.2018 з урахуванням приписів та періоду дії постанов Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та наказів Міністра оборони України від 01.06.2006 № 260 та від 07.06.2018 № 260 та постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1153 «Про внесення змін до Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури»; зобов`язано ГП України виплатити різницю між фактично отриманим та належним після перерахунку до сплати грошовим забезпеченням за період з 05.01.2016 до 01.11.2018. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями Офіс генерального прокурора звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 14 вересня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 330 КАС України.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення скаржником отримано ухвалу Верховного Суду від 14 вересня 2020 року - 16 вересня 2020 року.
28 вересня 2020 року від скаржника на виконання ухвали про залишення без руху надійшла заява про усунення недоліків шляхом, визначеним зазначеною ухвалою Верховного Суду.
Таким чином, скаржником усунуто недоліки касаційної скарги в строк та спосіб, установлений ухвалою Верховного Суду.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі № 640/19556/18 є оскарження судових рішень перелік яких визначений у пункті 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, з посиланням у касаційній скарзі на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема щодо застосування частини восьмої статті 81 Закону України «Про прокуратуру» та пункту 3 Порядку виплати надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органі прокуратури, затвердженого постановою КМУ від 09.12.2015 № 1090.
Відкриваючи провадження у цій справі суд першої інстанції відніс цю справу до справ незначної складності та дійшов висновку про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж статті обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Разом з тим, у касаційній скарзі скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки на даний час існує різна судова практика судів перших та апеляційних інстанцій щодо цієї категорії справ, та вказує, що суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково, адже позивач є особою, яка у значенні Закону України «Про запобіганні корупції» займає відповідальне становище (прокурор відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України). 
Суд, проаналізувавши доводи касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанції обставинами, приходить до висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпункті "а, г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо мотивованими та потребують перевірки.
Крім того, одночасно із касаційною скаргою скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у справі № 640/19556/18.
Вказане клопотання обґрунтоване необхідністю забезпечення рівності сторін, попередження безпідставного стягнення бюджетних коштів та у разі задоволення касаційної скарги здійснити поворот виконання оскаржуваного рішення суду буде неможливо, у разі скасування судом касаційної інстанції рішень судів попередніх інстанцій повернути кошти, виплачені позивачеві буде неможливо.
Згідно з частиною першою статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 340 КАС України питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішується суддею-доповідачем у порядку підготовки справи до касаційного розгляду.
Частиною третьою статті 334 КАС України визначено, якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
З огляду на викладене, Суд вважає за необхідне встановити учасникам справи строк для подання заперечень щодо заявленого клопотання про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у справі № 640/19556/18.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 329 - 330, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у справі № 640/19556/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправними.
Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва справу № 640/19556/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправними.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та заперечень щодо заявленого клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. 
У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько
А.Г. Загороднюк 
 В.М. Соколов 
Судді Верховного Суду