УХВАЛА

20 жовтня 2020 року 
Київ
справа №809/1466/15
адміністративне провадження №К/9901/14199/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Мартинюк Н.М.,
суддів - Мельник-Томенко Ж.М., Шишова О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Андрієнко Н.А.,
представника Державної податкової служби України - Борисевича Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження заяву Державної податкової служби України про роз`яснення постанови Верховного Суду від 14 липня 2020 року у справі №809/1466/15

за позовом  ОСОБА_1 
до Міністерства доходів і зборів України, правонаступником якого є Державна податкова служба України,
про визнання дій протиправними, скасування наказу про звільнення, поновлення на публічній службі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 у квітні 2015 року звернулася з адміністративним позовом до Міністерства доходів і зборів України (далі - «Міндоходів України»), правонаступником якого є Державна податкова служба України (далі - «ДПС України»), в якому просила: 

- визнати незаконним її звільнення з посади заступника начальника Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області (далі - «ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області»); 

- скасувати наказ Міністерства доходів і зборів України від 16 березня 2015 року №184-о про звільнення позивачки; 

- поновити її на посаді заступника начальника ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області; 

- стягнути з Міндоходів України на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення до дня ухвалення судового рішення.

Івано-Франківський окружний адміністративний суд постановою від 27 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року, у задоволенні позову відмовив.

Постановою Верховного Суду від 14 липня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року і ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року скасовано і ухвалено нову постанову, якою Суд вирішив:

- позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства доходів і зборів України, правонаступником якого є Державна податкова служба України, про визнання дій протиправними, скасування наказу про звільнення, поновлення на публічній службі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в частині позовних вимог про визнання протиправним і скасування наказу та поновлення на роботі - задовольнити;

- визнати протиправним і скасувати наказ Міністерства доходів і зборів України від 16 березня 2015 року №184-о "Про звільнення ОСОБА_1 "; 

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області з 17 березня 2015 року.

У частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу Верховний Суд вирішив направити адміністративну справу №809/1466/15 на новий судовий розгляд до суду першої інстанції - Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

ДПС України звернулася до Верховного Суду із заявою про роз`яснення постанови Верховного Суду від 14 липня 2020 року, в якій просить роз`яснити порядок виконання вказаної постанови Верховного Суду в частині поновлення відповідачем ОСОБА_1 на посаді заступника начальника ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області.

Заява мотивована тим, що Головне управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області (далі - «ГУ ДФС України в Івано-Франківській області») є правонаступником ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області, ГУ ДФС України не припинило свою діяльність і у його штатному розписі існує посада заступника начальника ГУ ДФС в Івано-Франківській області. Водночас до ДПС України не передавалися особові справи працівників Міндоходів України і його територіальних органів, які знаходяться у розпорядженні ДФС України. До того ж заявник вказує, що призначення (поновлення) особи на посаду заступника керівника територіального органу ДФС України належить до повноважень Голови ДФС України. Також відповідач зауважує, що ОСОБА_1 не перебувала у трудових відносинах з ДПС України, а тому просить роз`яснити порядок виконання постанови Верховного Суду від 14 липня 2020 року щодо поновлення позивачки на посаді заступника начальника ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області.

Дослідивши доводи заяви про роз`яснення судового рішення, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з частинами другою, третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України») судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. 

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко відповідають поняттям, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і водночас зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз`яснення полягає у тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення ухваленого ним рішення, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Як встановлено колегією суддів, зі змісту заяви ДПС України про роз`яснення постанови Верховного Суду від 14 липня 2020 року випливає, що відповідач не просить роз`яснити мотивувальну чи резолютивну частину судового рішення, а просить роз`яснити спосіб і порядок виконання судового рішення, тобто вирішити питання, які не стосуються роз`яснення судового рішення в розумінні статті 254 КАС України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо відмови у задоволенні заяви ДПС України про роз`яснення постанови Верховного Суду від 14 липня 2020 року у цій справі, оскільки судове рішення є чітким, зрозумілим і належним чином вмотивованим з посиланням на відповідні норми чинного законодавства України.

Аналогічна правова позиція щодо неможливості надання судом роз`яснень щодо порядку виконання судових рішень в межах процедури, врегульованої статтею 254 КАС України, викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі №240/4937/18 та в ухвалі Верховного Суду від 6 серпня 2020 року у справі №814/526/17.

Керуючись статтями 248, 254 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ: 

У задоволенні заяви Державної податкової служби України про роз`яснення постанови Верховного Суду від 14 липня 2020 року у справі №809/1466/15 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства доходів і зборів України, правонаступником якого є Державна податкова служба України, про визнання дій протиправними, скасування наказу про звільнення, поновлення на публічній службі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Повний текст цієї ухвали складено 26 жовтня 2020 року. 

……………………………

…………………………….

…………………………….

Н.М.          Мартинюк
Ж.М.          Мельник-Томенко
О.О.          Шишов,
Судді          Верховного Суду