Номер провадження: 22-ц/813/6999/20 
Номер справи місцевого суду: 521/19154/19
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого-судді Комлевої О.С.,
Суддів Цюри Т.В., Гірняк Л.А.,
розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 березня 2020 року, постановленого під головуванням судді Михайлюка О.А., -
в с т а н о в и в:
У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернулася суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила,що 21 жовтня 2017 року між сторонами був укладений шлюб, від якого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю.
Сумісне проживання між сторонами фактично припинились з жовтня 2018 року, однак батько дитини ні матеріальної допомоги, ні будь якої іншої не надає.
29.01.2019 року Арбузинським районним судом Миколаївської області був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , який не сплачує аліменти на утримання сина та має заборгованість.
Оскільки, відповідач матеріальної допомоги на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років не надає, позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 березня 2020 рокупозов ОСОБА_2 задоволений частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання матері до досягнення дитиною трьох років, в розмірі 1769 грн., щомісячно, починаючи з 20.11.2019 року до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вирішено питання про судові витрати.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати частково, ухвалити у відповідній частині нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/12 частки від доходу щомісячно, посилаючись на те, що судом не з`ясовано всіх обставин справи, а також порушені норми матеріального та процесуального права.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що рішення прийнято без врахування інтересів відповідача, з дотриманням прав та інтересів позивача. Також суд не звернув уваги на те, що позивачка проживає та зареєстрована за адресою: смт. Арбузинка Миколаївської області, у зв`язку з чим відкрив провадження у справі з порушенням правил підсудності.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду надано не було.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За правилами п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.
Згідно статті 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 та стягуючи аліменти на утримання матері до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1769 грн., суд першої інстанції виходив із обґрунтованості заявлених позовних вимог.
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду, з наступних підстав.
Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 21 жовтня 2017 року був укладений шлюб.
Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю.
29.01.2019 року Арбузинським районним судом Миколаївської області був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття.
Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.
Згідно довідки Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області, заробітна плата ОСОБА_1 в ДП «Дослідне господарство «Зоряне» за 2019 рік склала 29 193,27 грн.
Також ОСОБА_1 перебуває на обліку як фізична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, сума нарахованої заробітної плати за 2018 рік склала 44 676 грн., за 2019 рік 50 076 грн.
Статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника може бути утримано 50%.
Із встановлених обставин вбачається, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, проте встановлений судом розмір аліментів у 1769 грн.в сукупності із аліментами на дитину, підлягає зменшенню.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Мінімальний розмір аліментів на дружину чинним сімейним законодавством не передбачено.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 01 липня 2019 року по 30 листопада 2019 року складає 1936 грн.
За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 має право на отримання аліментів на її утримання, до досягнення дитиною трьох років.
Разом з тим, позивачем в порушення вимоги частини 1 статті 81 ЦПК України не надано до суду доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання саме у такому розмірі.
Суд першої інстанції на наведене уваги не звернув, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про стягнення аліментів у розмірі 1769 грн.
З урахування викладених обставин рішення суду в частині визначення розміру аліментів підлягає зміні.
Колегія суддів вважає, що оскільки, малолітня дитина сторін знаходиться на утриманні матері, яка перебуває у  відпустці по догляду за дитиною до досягнення  трьох років, враховуючи, щоз  ОСОБА_1  стягуються аліменти на утримання сина за судовим наказом у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) з 22.01.2019 року і до повноліття дитини, з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліментів на її утримання в розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи стягнення з 20.11.2019 року і до досягненню дитиною трирічного віку.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що справа не підсудна даному суду є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 378 ЦПК України, справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1  був повідомлений про розгляд справи у Малиновському районному суді м. Одеси, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також наданим до суду відзивом на позовну заяву, проте у відповідності до вимог закону при розгляді справи судом першої інстанції не заявив про непідсудність справи. 
Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 березня 2020 рокув частині стягнення аліментів – змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 ) аліменти на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 на утримання матері до досягнення дитиною трьох років в розмірі 500 (п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з 20 листопада 2019 року до досягнення дитиною трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 15 жовтня 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Т.В. Цюра

______________________________________ Л.А. Гірняк