Постанова
іменем України

14 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 570/1274/20
провадження № 51-2750км20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                          ОСОБА_1 ,
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                          ОСОБА_4 , 
прокурора                                                                ОСОБА_5 ,
у режимі відеоконференції:
засудженого                                                           ОСОБА_6 ,
захисника                                                               ОСОБА_7 ,                                            
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 19 червня 2020 року про повернення апеляційної скарги.
Зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
Рівненський районний суд Рівненської області ухвалою від 02 червня 2020 року відмовив у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.
 
Рівненський апеляційний суд ухвалою від 19 червня 2020 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вказану ухвалу суду першої інстанції повернув на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), оскільки скаргу подано після закінчення строку апеляційного оскарження                       і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
Вимоги, викладені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 , стверджуючи про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 395, ст. 113, ч. 3 ст. 115 та ч. 1 ст. 116 КПК, зазначає про те, що строку на апеляційне оскарження ухвали суду не було пропущено, оскільки о 18:45 09 червня 2020 року захисник надіслала апеляційну скаргу на поштову адресу Рівненського районного суду Рівненської області через відділення поштового зв`язку РД АТ «Укрпошта».
Позиції учасників судового провадження 
У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 і засуджений ОСОБА_6 підтримали касаційну скаргу та просили задовольнити її на підставах, зазначених у цій скарзі.
Прокурор ОСОБА_5 висловив доводи про необхідність задоволення касаційної скарги. 
Мотиви Суду 
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи, викладені у касаційній  скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що подана касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотним є таке порушення вимог цього Кодексу, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).
Відповідно до вимог ст.24 КПК кожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод, законних інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно зі ст. 370 цього Кодексу ухвала суду апеляційної інстанції повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Частина 3 ст. 399 КПК визначає підстави для повернення апеляційної скарги, однією з яких є подача апеляційної скарги після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 КПК процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, – якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
За загальним правилом, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення (п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК). 
З урахуванням вказаних вимог закону та положень п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК рішення апеляційного суду про повернення апеляційної скарги з тих підстав, що апеляційну скаргу подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, має містити встановлені обставини щодо початку строку на апеляційне оскарження, дати звернення особи з апеляційною скаргою та відповідні мотиви, з яких виходив суд, приймаючи таке рішення. 
З матеріалів провадження вбачається, що оскаржувану захисником ОСОБА_7 ухвалу суд першої інстанції постановив 02 червня 2020 року за її участю, у зв`язку          з чим останнім днем строку для подачі апеляційної скарги для неї було                      09 червня 2020 року. Однак апеляційну скаргу на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області захисник подала до цього суду 11 червня 2020 року, що підтверджується датою вхідного штампу суду на апеляційній скарзі, тобто з пропуском семиденного строку на апеляційне оскарження. 
Отже, суддя апеляційного суду виконав вищезазначені вимоги процесуального закону, належним чином з`ясував обставини звернення захисника ОСОБА_7                          з апеляційною скаргою, дійшов обґрунтованого висновку про те, що апеляційну скаргу подано з пропуском передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК строку, та постановив відповідну ухвалу. 
Доводи в касаційній скарзі захисника про те, що апеляційну скаргу подано                          09 червня 2020 року через відділення поштового зв`язку РД АТ «Укрпошта», не були підтверджені матеріалами провадження, а з доданої захисником до касаційної скарги копії фіскального чека не вбачається, що відповідний платіж було здійснено саме за поштове відправлення з апеляційною скаргою захисника  ОСОБА_7 на ухвалу суду першої інстанції від 02 червня 2020 року у вказаній справі.   
Дані про подачу апеляційної скарги захисником 09 червня 2020 року в матеріалах провадження, за якими апеляційний суд міг встановити таку обставину, відсутні.
Апеляційний суд виконав вимоги процесуального закону та, керуючись                             п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, повернув апеляційну скаргу захиснику на тій підставі, що її подано з пропуском строку на її подачу і особа не заявила клопотання про його поновлення.   
Оскільки тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК та перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, суд касаційної інстанції не встановив, касаційну скаргу захисника необхідно залишити без задоволення, а судове рішення – без зміни.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Ухвалу Рівненського апеляційного суду від 19 червня 2020 року про повернення апеляційної скарги залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника                           ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 – без задоволення.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                                   ОСОБА_3