ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 грудня 2020 року           справа №360/1572/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

   Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Гаврищук Т.Г., Геращенко І.В.,  розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Осьмак Яніни Валеріївни на рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 р. у справі  № 360/1572/20 (повний текст складено 15 вересня 2020 року, головуючий І інстанції Борзаниця С.В.)  за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                             УСТАНОВИВ:
               15 квітня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі також - позивач), в інтересах якого звернувся представник позивача - адвокат Осьмак Яніна Валеріївна, до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі також відповідач, ГУПФУ в Луганській області), в якому після уточнення просив: - визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, викладене у листі № 1200-010302-8/4019 від 02.03.2020 про відмову виплати недоодержаної пенсії після смерті ОСОБА_2 ; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області виплатити недоотриману пенсію після смерті ОСОБА_2 за період з 24.06.2016 по 31.12.2018 в розмірі 127208,86 грн, відповідно до заяви, поданої 24.06.2019. 
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 24.06.2019 представник позивача, як уповноважений представник ОСОБА_1 , на підставі довіреності від 19.03.2019, посвідченої нотаріально приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Даровською Н.М, зареєстрованої в реєстрі за № 904, звернулася до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (Сватівський відділ Білокуракинського об`єднаного управління ) із заявою про виплату недоотриманої пенсії за померлу мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначеною довіреністю позивач Долгушин Володимир Васильович уповноважив двох представників на вчинення дій, передбачених цією довіреністю, а саме: ОСОБА_3 та Корнієнка Максима Ігоревича.
До заяви були надані документи відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (переоформлення) пенсій відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», перелік яких був повідомлений співробітниками Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (Сватівський відділ Білокуракинського об`єднаного управління ). Заява була подана в єдиному примірнику. Коли минуло 6 місяців з моменту звернення, та станом на 03.12.2019 про результати розгляду заяви нічого не було відомо, інший представник за довіреністю - ОСОБА_4 звернувся до ГУПФУ в Луганській області із заявою про повідомлення результатів розгляду поданої заяви про виплату недоодержаної пенсії померлої ОСОБА_2 . 
Листом від 12.12.2019 № 1080/д-15 відповідачем було повідомлено, що розрахована недоодержана пенсія за період з 24.06.2016 по 31.12.2018 в сумі 127208, 86 грн, яка буде виплачена після надходження листа -погодження з Пенсійного фонду України.
Листом від 02.03.2020 № 1200-010302-8/4019, отриманого на електронну адресу 09.03.2020 (в подальшому отриману і поштовим листом), було зазначено, що «...заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається особисто членом його сім`ї ...», та «...оскільки заява подана представником за довіреністю, підстави для її виплати відсутні.». Жодного посилання на норми законодавства та статті нормативних актів, окрім загальних фраз, цей лист не містить.
Таким чином, фактично відповідачем прийнято рішення про відмову позивачу у виплаті грошових коштів після смерті ОСОБА_2 .
Позивач вважає, що рішенням ГУПФУ в Луганській області протиправним, а тому звернувся з цим позовом до суду.
                   Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 р. у справі № 360/1572/20 у задоволенні позову – відмовлено.
                   Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.                                                                                                                        В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що аналізуючи норми діючого законодавства, прослідковується, що ані Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, ані норми Законів, не містять посилань на саме «виключно особисте» подання документів для отримання недоотриманої пенсії після смерті померлого пенсіонера.
          Відповідачем на адресу суду надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.                                                                                                                                   Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.                                                                                                              Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.          
          Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.                                          
                  Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
ОСОБА_2 перебувала на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області як отримувач пенсії відповідно до Закону № 2262.
Позивач - ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Кадієвка Луганської області, у свідоцтві про народження матір`ю записана -  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (арк. спр. 30, 32, 33).
ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою управління соціального захисту населення Станично-Луганського районної державної адміністрації від 04.04.2019 № 905-500010693 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивач перемістився за адресою: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 (арк. спр. 31). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Сватівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 11.03.2019, актовий запис № 193 (арк. спр. 34). 
24.06.2019 представник позивача Осьмак Я.В. як уповноважений представник Долгушина В.В. на підставі довіреності від 19.03.2019, посвідченої нотаріально приватним нотаріусом Станично Луганського районного нотаріального округу Даровською Н.М, зареєстрованої в реєстрі за № 904, звернулася до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (Сватівський відділ Білокуракинського об`єднаного управління) із заявою про виплату недоотриманої пенсії за померлу мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк. спр. 92, 96).
03.12.2019 інший представник позивача Корнієнко М.І. як уповноважений представник Долгушина В.В. на підставі довіреності від 19.03.2019, посвідченої нотаріально приватним нотаріусом Станично Луганського районного нотаріального округу Даровською Н.М, зареєстрованої в реєстрі за № 904, звернувся до ГУПФУ в Луганській області із заявою про повідомлення результатів розгляду поданої заяви про виплату недоодержаної пенсії померлої ОСОБА_2 (арк. спр. 35).
Листом від 12.12.2019 № 1080/д-15 відповідачем було повідомлено, що розрахована недоодержана пенсія за період з 24.06.2016 по 31.12.2018 в сумі 127208, 86 грн, яка буде виплачена після надходження листа-погодження з Пенсійного фонду України (арк. спр. 36).
Листом ГУПФУ в Луганській області від 02.03.2020 № 1200-010302-8/4019 повідомлено представника за довіреністю, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, заява на виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї особисто до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера. Оскільки заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 надана представником за довіреністю, підстави для її виплати відсутні (арк. спр. 37, 99).
          Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову, дійшов наступних висновків.
          Зазначені правовідносини регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а не Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Частиною другою статті 61 Закону № 2262 визначена процедура виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера.
Порядок звернення за недоотриманою пенсією у зв`язку зі смертю пенсіонера не врегульований нормами Закону № 2262.
Натомість, така процедура визначена Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі Порядок № 3-1).
Абзацом 3 пункту 4 Порядку № 3-1 заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Тобто, Порядком № 3-1 не передбачено звернення за отриманням недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера іншою особою за довіреністю.
Таким чином, позивачем та його представником не доведено право звернення за довіреністю до пенсійного органу з вимогами про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера. 
          З таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.  
          Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Відповідно до ч.2 ст. 47 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом.
Відповідно до ст. 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок посвідчення і строк дії якої визначається законодавством.
Згідно ч. 1 ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.
Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а саме п. 4, передбачено, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Згідно із п. 6 Порядку, днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.
Аналізуючи норми діючого законодавства, прослідковується, що ані Порядок, ані наведені норми Законів, не містять посилань на саме «виключно особисте» подання документів для отримання недоотриманої пенсії після смерті померлого пенсіонера,
Колегія суддів зазначає, що законним та цілком допустимим є подання всіх необхідних документів на підставі довіреності, оформленої відповідно до вимог діючого законодавства та посвідченої нотаріально.
          Згідно частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорі у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно зі ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі “Пантелеєнко проти України” зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 у справі “Дорани проти Ірландії” Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття “ефективний засіб” передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Салах Шейх проти Нідерландів”, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
При вирішенні справи “Каіч та інші проти Хорватії” (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Згідно Рішення ЄСПЛ по справі “Рисовський проти України” (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 (заява № 29979/04), принцип “належного урядування”, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.
З урахуванням визначеного статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених статтею 2 КАС України завдань суду як державної правозахисної інституції, та враховуючи лист від 12.12.2019 № 1080/д-15, яким відповідачем було повідомлено, що розрахована недоодержана пенсія за період з 24.06.2016 по 31.12.2018 складає 127208,86 грн., колегія суддів дійшла висновку, що з метою повного захисту порушених прав та інтересів особи, необхідним є визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, викладене у листі № 1200-010302-8/4019 від 02.03.2020 про відмову виплати недоодержаної пенсії після смерті ОСОБА_2 , та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області виплатити недоотриману пенсію після смерті ОСОБА_2 за період з 24.06.2016 по 31.12.2018 в розмірі 127208,86 грн, відповідно до заяви, поданої 24.06.2019. 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду – скасуванню.
Відповідно до п. 4 ч. 1   ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів зазначає.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем за подання адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. та за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у розмірі 1261,20 грн.
Враховуючи, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про фактичне задоволення позовних вимог, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. (840,80 грн. + 1261,20 грн.).
Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
  
                                                         ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника позивача Осьмак Яніни Валеріївни на рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 р. у справі № 360/1572/20 – задовольнити.                                                                                          Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 р. у справі № 360/1572/20 – скасувати.                                                                                           Прийняти нову постанову.                                                                                                     Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.                                                                                                    Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, викладене у листі № 1200-010302-8/4019 від 02.03.2020 року про відмову виплати недоодержаної пенсії після смерті ОСОБА_2 .                     Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області виплатити недоотриману пенсію після смерті ОСОБА_2 за період з 24.06.2016 року по 31.12.2018 року в розмірі 127208,86 грн, відповідно до заяви, поданої 24.06.2019 року.                                                                                                                         Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9, ЄДРПОУ 21782461) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі ста двох гривень) 00 коп.                                                                                                         Повне судове рішення – 17 грудня 2020 року.                                                            Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.                                                                                                              
Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін
Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук
                                                                                                               І.В. Геращенко