Ухвала                                                             
 
11 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 662/1944/17
провадження № 61-17539 св 19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - приватно-орендне сільськогосподарське підприємство агрофірма «Тепло-Огарьовське»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву приватно-орендного сільськогосподарського підприємства агрофірми «Тепло-Огарьовське» про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до приватно-орендного сільськогосподарського підприємства агрофірма «Тепло-Огарьовське» про визнання недійсним договору оренди землі та додаткової угоди до нього,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 
до приватно-орендного сільськогосподарського підприємства агрофірми «Тепло-Огарьовське» (далі - агрофірма «Тепло-Огарьовське») про визнання недійсними договору оренди землі та додаткової угоди до нього. 
Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 січня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недійсним договір оренди землі, зареєстрований у Новотроїцькому районному відділі Херсонської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру, про що у державному реєстрі земель вчинено запис 
від 05 лютого 2008 року за № 4АА002181-040872700043, та додаткову угоду до договору оренди землі сільськогосподарського призначення, зареєстровану відділом Держкомземом у Новотроїцькому районі 17 липня 2012 року за №652440004002624, між ОСОБА_1 та агрофірмою «Тепло-Огарьовське» щодо земельної ділянки, площею 9,77 га, кадастровий номер 6524484000:13:010:0014, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сивашівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області.
Вирішено питання судових витрат.
Постановою Херсонського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року апеляційну скаргу агрофірми «Тепло - Огарьовське» залишено без задоволення. Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 січня 2019 року залишено без змін.
У касаційній скарзі, поданій у вересні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, агрофірма «Тепло-Огарьовське», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволення позову ОСОБА_1 .
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року касаційну 
скаргу агрофірма «Тепло-Огарьовське» задоволено частково. Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 січня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року скасовано.У задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь агрофірми «Тепло-Огарьовське» судові витрати у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 960,00 грн та касаційної інстанції у розмірі 1 280,00 грн.
У жовтні 2020 року до Верховного Суду надійшла заява агрофірми «Тепло-Огарьовське» про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року, в якій, посилаючись на статтю 271 ЦПК України, просить роз`яснити, чи має агрофірма право на даний час здійснювати обробіток земельної ділянки ОСОБА_1 .
Розглянувши доводи заяви, перевіривши матеріали справи та зміст судового рішення, яке заявник просить роз`яснити, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви з таких підстав.
Відповідно до частин першої-другої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
Необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.
Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні його змісту. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті в судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко збігаються з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування, і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.
Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові або невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішення, які нечітко сформульовані або є незрозумілими для заінтересованих осіб.
У контексті наведеного колегія суддів зауважує, що питання, на яке агрофірма «Тепло-Огарьовське» хоче отримати роз`яснення у порядку      статті 271 ЦПК України, поставлені у такому аспекті, що вимагають від суду додаткового обґрунтування вже прийнятої постанови, що чинним законодавством не передбачено і є неприпустимим. Крім того, таке питання виходить за межі позовних вимог. Між тим, судове рішення Верховного Суду, про роз`яснення якої подано заяву, не допускає кількох варіантів тлумачення, ця постанова є мотивованою і зрозумілою, висновки суду є однозначними, а тому не підлягає роз`ясненню в порядку статті 271 ЦПК України. 
Між тим, судове рішення Верховного Суду, про роз`яснення якої подано заяву, не допускає кількох варіантів тлумачення, ця постанова є мотивованою і зрозумілою, висновки суду є однозначними, а тому не підлягає роз`ясненню в порядку статті 271 ЦПК України. 
Водночас Верховний Суд також звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Зі змісту зазначеної норми убачається, що роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.
Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року, про роз`яснення якої подано заяву, не є тим рішенням, яке підлягає виконанню у розумінні частини другої статті 271 ЦПК України.
Враховуючи наведене, у задоволенні заяви агрофірми «Тепло-Огарьовське» про роз`яснення постанови Верховного Суду від 02 вересня 2020 року необхідно відмовити.
Керуючись статтями 260, 217 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні заяви приватно-орендного сільськогосподарського підприємства агрофірми «Тепло-Огарьовське» про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року у справі за позовомОСОБА_1 до приватно-орендного сільськогосподарського підприємства агрофірма «Тепло-Огарьовське» про визнання недійсним договору оренди землі та додаткової угоди до нього відмовити.
Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Д. Д. Луспеник   І. А. Воробйова   Б. І. Гулько   Р. А. Лідовець    Ю. В. Черняк