П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 р.	м.Одеса	Справа № 489/961/20	
Головуючий в 1 інстанції: Коваленко І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого           судді                     -            Джабурія О.В.
суддів                                          -            Вербицької Н.В.
-           Ступакової І.Г.
розглянувши в порядку письмового провадження  апеляційні скарги інспектора Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Сидорова Ігоря Юрійовича, Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, інспектора Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Сидорова Ігоря Юрійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до відповідачів про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 329036 від 14.02.2020.
Позивач вважає, що зазначену постанову прийнято з порушеннями чинного законодавства без врахування факту відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, визначеного частиною першою  статті 140 КУпАП.
Зазначив, що постанова не містить посилань на належні та допустимі докази, дослідженні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема: докази, що саме позивач є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1  ст. 140 КУпАП; докази того, що саме позивач у відповідності до посадової інструкції та як виконуючий обов`язки керівника організації, є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена приписами ч. 1  ст. 140 КАС України  (які саме обов`язки, що стосуються нагляду за експлуатацією автомобільної дороги Н-14, визначенні посадовою інструкцією не виконанні позивачем в період виконання ним обов`язків начальника Служби, внаслідок чого було складено постанову); докази наявності обов`язку та повноважень у Служби автомобільних доріг у Миколаївській області здійснювати роботи по експлуатаційному утриманню за частиною шляхової мережі автодороги Н-14; докази наявності (відсутності) замовлень Службі автомобільних доріг у Миколаївській області, на виконання ремонтних робіт Н-14 та докази невиконання таких замовлень через бездіяльність позивача; наявності або відсутності договору про закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення, зокрема Н-14; докази в підтвердження статусу шляхової мережі автодороги Н-14.

Представник відповідачів заявлені позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з тих підстав, що 26.01.2020 співробітниками ГРПП Єланецького ВП Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області було здійснено обстеження автодороги Н-14 «Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв» км. 153+500. В ході обстеження виявлено вибоїну дорожнього покриття шириною 9 м та довжиною 17.6 м. Таким чином, при здійсненні обстеження вказаної ділянки були виявлені та задокументовані належним чином пошкодження дорожнього покриття в Миколаївській області, що перевищували допустимі норми, які встановлені п. 3.1.1 та 3.1.2 ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану». Про ці небезпечні ділянки доріг учасники дорожнього руху шляхом встановлення тимчасових дорожніх знаків чи іншими засобами регулювання дорожнього руху проінформовані не були.
Представник відповідачів також зазначав, що Невеселий  В.В., як виконуючий обов`язки начальника Служби автомобільних доріг Миколаївської області, є суб`єктом відповідальності за частиною першою  статті 140 КпАП України, з огляду на положення статей  7,  10 Закону України «Про автомобільні дороги»  та Положення про Службу автомобільних доріг в Миколаївській області, затвердженого наказом Державної служби автодоріг України від 10.06.2004 № 370.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14.05.2020 р., залучено до участі у справі в якості співвідповідача Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.07.2020 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 №329036 від 14.02.2020, про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 140 КУпАП на ОСОБА_1     у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн. та закрито справу про адміністративне правопорушення. В решті позовних вимог відмовлено.
Інспектор Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Сидоров І.Ю., та  Департамент патрульної поліції не погодились з цим судовим рішення та звернулись з апеляційними скаргами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Вирішуючи справу суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , яка є посадовою особою Служби автомобільних доріг у Миколаївській області, складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки позивач не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення, оскільки згідно умов договору № 1-Б від 04.03.2019 р. експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення у Миколаївській області передано Миколаївському облавтодору.  
Колегія суддів вважає вказані висновки суду першої інстанції передчасними та помилковими та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.
Згідно до положень ч. 1 ст. 177 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Разом з тим, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений ст. 77 КАС України. розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.       
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17.
Колегією суддів встановлено, що 26.01.2020 року до Єланецького відділення поліції Новоодеського відділу ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення зі служби « 102» від гр. ОСОБА_2 про те, що на автодорозі Н-14 «Олександрівка - Кропивницький - Миколаїв» в районі с. Ольгопіль Єланецького району наявна «велика яма». Вказані обставини підтверджуються даними з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України». 
Співробітниками ГРПП Єланецького  відділення поліції Новоодеського відділу ГУНП в Миколаївській області було здійснено виїзд на місце події, у заявника було прийнято заяву, відібрані пояснення, проведено обстеження ділянки автодороги місцевого значення Н-14 «Олександрівка - Кропивницький - Миколаїв» км. 153 + 500 у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
За результатами обстеження було складено відповідний акт ділянки вулично-шляхової мережі від 26.01.2020 року. Під час обстеження ділянки було виявлено недоліки на дорожньому полотні: вибоїна дорожнього покриття шириною 9 м та довжиною 17,6 м. 
Колегія суддів звертає увагу на той факт, що про вказану небезпечну ділянку дороги учасники дорожнього руху не були інформовані, не було встановлено відповідних тимчасових дорожніх знаків чи інших засобів регулювання дорожнього руху на небезпечній ділянці. Такий недолік щодо утримання автодороги є прямим порушенням норм та стандартів, які стосуються саме безпеки дорожнього руху та безпосередньо створюють загрозу його безпеці. 
Положеннями ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції належить: виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживання у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживання заходів. Спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснення своєчасного реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. 
Організація дорожнього руху здійснюється спеціалізованими службами, що створюються відповідними органами: на автомобільних дорогах, що перебувають у власності територіальних громад, - органами місцевого самоврядування; на інших автомобільних дорогах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами; на залізничних переїздах - центральним органом виконавчої влади , що реалізує державну політику у сфері безпеки на залізничному транспорті. 
У разі виникнення загрози безпеці дорожнього руху, перешкод у русі транспортних засобів і пішоходів відповідні посадові особи Міністерства внутрішніх справ України, дорожніх і комунальних служб мають право вносити оперативні зміни в організацію дорожнього руху і вживати необхідних заходів щодо усунення перешкод.
Яке було зазначено, при здійсненні комісійного обстеження вищевказаних ділянок дороги були виявлені та задокументовані належним чином пошкодження дорожнього покриття у миколаївській області, які суттєво перевищували допустимі норми, встановлені п.п. 3.1.1, 3.1.2 ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вилиці та залізничні переїзди».    
На наведеним фактом порушення вимог правил, норм та стандартів при утриманні дорожньої мережі, співробітником ВБДР УПП в Миколаївській області було розпочато провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 40 КУпАП і за його результатами було винесено постанову стосовно ОСОБА_1 , який перебував на посаді виконуючого обов`язки начальника Служби автомобільних доріг Миколаївської області. 
Положеннями ст. 14 КУпАП визначено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Статтею 140 КУпАП  передбачена відповідальність за порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць.
Відповідно до ч. 1 ст. 140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно до п. 1.1 Положення про Службу автомобільних доріг в Миколаївській області дана служба є державною організацією, що належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України. 
Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України, затвердженого постановою КМУ від 10.09.2014 р. № 439 Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через міністра інфраструктури  і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення. 
Таким чином, з наведеного вбачається, що суб`єктами відповідальності за ст. 140 КУпАП є ті посадові особи, службові зв`язки яких по забезпеченню безпеки дорожнього руху при утриманні автодоріг встановлені законодавством, а не господарським договором, на який посилався ОСОБА_1 в своєму позові. 
Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що таким суб`єктом відповідальності, за ч. 1 ст. 140 КУпАП, з огляду на положення ст. ст. 7, 10 Закону України «Про автомобільні дороги» та Положення про Службу автомобільних доріг в Миколаївській області, є керівник Служби автомобільних доріг в Миколаївській області, оскільки саме його обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автодоріг встановлені чинним законодавством України.
Пунктом 3.2 Положення про Службу автомобільних доріг в Миколаївській області передбачено, що саме ця служба зобов`язана організовувати належне утримання та розвиток автомобільних доріг загального користування, що обліковуються на її балансі, та підтримувати безпечні та безперебійні умови руху. 
Відповідно до Наказу № 490-К Державного агентства автомобільних доріг України від 06.12.2019 року з 09 грудня 2019 року виконання обов`язків начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області на позивача - ОСОБА_1 , заступника начальника цієї Служби до моменту призначення на цю посаду особи в установленому законодавством порядку. ОСОБА_1 було надано право першого підпису на час виконання обов`язків начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області. 
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що факт вчинення позивачем зазначеного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами, інспектор поліції під час складання постанови про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.    
Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що відповідачем було враховано всі необхідні обставини при розгляді справи, постанову було винесено відповідно до чинного законодавства, а той факт, що особа не визнає факту правопорушення чи свою вину, не звільняє її від притягнення до відповідальності у випадку її об`єктивної винуватості. 
Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, - 
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги інспектора Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Сидорова Ігоря Юрійовича, Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2020 року - задовольнити, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2020 року - скасувати.
Прийняти у справі № 489/961/20 нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Джабурія О.В.	
Судді	    	Вербицька Н. В.    Ступакова І.Г.