Номер провадження: 33/813/1361/20
Номер справи місцевого суду: 523/13533/20 
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К. 
Доповідач Колесніков  Г. Я.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.12.2020 року                                                                 м.Одеса
Одеський апеляційний суд у складі: 
головуючого - судді Колеснікова Г.Я., 
за участю секретаря - Дубрянської Н.О., 
учасники справи:
особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
його захисник - Жуков Тимур Вікторович,
розглянув апеляційну скаргу захисника Жукова Тимура Вікторовича в інтересах  ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 28 жовтня 2020 року, ухвалену під головуванням судді Кисельова В.К.,

ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст судового рішення 
Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі 20400 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420,40 грн.
ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 29 серпня 2020 року о 03 год.55 хв. в м.Одесі по вул.Бочарова, 38, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нестійка хода, вживав алкоголь, а саме: пиво «Славутич ice», після зупинки на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, чим самим порушив п.п.«є» п.2.10 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10 січня 2001 року №1306 (далі-ПДР) а.с.34-35. 

Короткий зміст доводів апеляційної скарги
В апеляційній скарзі адвокат Жуков Т.В. в інтересах  ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити, у зв`язку зі скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, та відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Зокрема, апелянт посилається на те, що:
- в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не допитувалися, у зв`язку з чим їх письмові пояснення не можуть слугувати доказами у справі;
- надані відеозаписи не відповідають вимогам п.5 Інструкції із застосування органами ті підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 (далі-Інструкції), оскільки не є безперервними і не фіксують всього періоду фіксації порушення та складання протоколу;
- вживання  ОСОБА_1 напою, який поліцейський вважав алкогольним, вже після того, як ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду в закладі охорони здоров`я , та майже через годину з моменту зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського, не може свідчити про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП;
- матеріали справи не містять вагомих та належних доказів, на підтвердження того, що ОСОБА_1 вживав саме алкогольний напій;
- суд безпідставно не прийняв до уваги пояснення свідків  ОСОБА_4  та ОСОБА_5  (а.с.38-44).
В судове засідання суду апеляційної інстанції  ОСОБА_1 не з`явився, його інтереси представляв захисник - адвокат Жуков Т.В., який підтримав доводи своєї скарги. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали даної справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
За змістом ст.ст.245,252,280,283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях останнього вбачаються порушення вимог п.п.«є» п.2.10 ПДР у вигляді керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нестійка хода, вживав алкоголь, а саме: пиво «Славутич ice», після зупинки на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння .
Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 525451 від 29 серпня 2020 року (а.с.1);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3,4),
- відеозаписами CD-дисків (а.с.23).
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вищевказаним нормам права.
Доводи апеляційної скарги про те, що в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не допитувалися, у зв`язку з чим їх письмові пояснення не можуть слугувати доказами у справі, є необґрунтованими, оскільки в апеляційній скарзі не зазначено, які саме пояснення викликають сумніви, та в чому вони полягають.
Крім того, з наявних в матеріалах справи відеозаписів слідує, що свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, були присутніми весь час, коли працівник поліції неодноразово в установленому законом порядку пропонував пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, до моменту, коли вони своїми підписами засвідчили факт такої відмови. 
Доводи захисника в суді апеляційної інстанції про те, що працівниками поліції сфальсифіковані (дописані) пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , є надуманими, оскільки з відеозаписів видно, що  ОСОБА_1 в присутності вказаних свідків вживав пиво. Крім того, ОСОБА_1 та його захисник до правоохоронних органів із заявою про скоєння інспекторами поліції злочину (підробка документів) до компетентних органів не зверталися.
Письмові пояснення свідків складалися у їх присутності і були підписані ними особисто. Вони є чіткими, зрозумілими, які узгоджуються з іншими доказами у справі, тому апеляційний суд вважає їх належними, допустимими та достовірними доказами. 
Посилання апелянта на те, що надані відеозаписи не відповідають вимогам п.5 Інструкції, оскільки не є безперервними і не фіксують всього періоду фіксації порушення та складання протоколу, не відповідають дійсності. 
Відеозаписи були здійснені інспекторами поліції за допомогою бодікамер за №№001857,001430,001401, та містяться на 3-х дисках і загалом складають 41 відеозапис. Вони повністю відображають події, які відбулися 28 жовтня 2020 року, з моменту руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , його зупинки, пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку у присутності двох свідків, вживання алкогольного напою після зупинки інспекторами поліції, весь час складання адміністративного протоколу, роз`яснення прав ОСОБА_1 і підписання складеного протоколу.
Тому апеляційний суд вважає, що відеозаписи, залучені інспекторами поліції як безумовний доказ у справі, повністю відповідають вимогам Інструкції. 
Твердження захисника Саравєлова А.В., що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, є безпідставними.
Відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП наступає у випадку вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції,чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції за участі адвоката Жукова Т.В. були переглянуті відеозаписи, якими зафіксовано і підтверджено, що інспектори поліції, виявивши у водія ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, від якого останній відмовився. З метою складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські почали здійснювати пошук свідків для фіксації факту відмови, в той час як ОСОБА_1 став вживати спиртний напій (пиво «Славутич Ice»). На зауваження поліцейських припинити такі дії останній не реагував. У присутності свідків напротязі часу оформлення правопорушення ОСОБА_1 продовжував вживати алкоголь. При цьому, поліцейські попередили, що така поведінка водія буде кваліфікуватися за ч.4 ст.130 КУпАП, яка передбачає більш сурову відповідальність. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що матеріали справи не містять вагомих та належних доказів, на підтвердження того, що ОСОБА_1 вживав саме алкогольний напій, є безпідставними. З відеозаписів видно, що:
- в руках у ОСОБА_1 знаходиться пляшка пива «Славутич Ice»,
- на зауваження поліцейських ОСОБА_1 наголошував, що почав пити вже після зупинки транспортного засобу під його керуванням;
- визнав, що вживати алкоголь йому не заборонено, оскільки він нікуди вже не їде.
На думку суду, вищевказані твердження апелянта спрямовані на уникнення відповідальності і умисне, свідоме спотворення дійсних обставин вчинення адміністративного правопорушення.
Доводи в апеляційній скарзі про те, що суд безпідставно не прийняв до уваги пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не приймаються до уваги, оскільки були досліджені і перевірені судом першої інстанції та спростовані з наведенням в постанові відповідних мотивів.
З огляду на викладене, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції – залишенню без змін.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

 
Апеляційну скаргу захисника Жукова Тимура Вікторовича в інтересах  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 28 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Я.Колесніков