Справа № 127/24063/20
Провадження № 22-ц/801/2293/2020
Категорія: 82
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач:Рибчинський В. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2020 року	Справа № 127/24063/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд складі колегії суддів судової палати 
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинський В.П.,
суддів Голоти Л.О., Оніщука В.В., 
       за участі секретаря судового засідання Файчук Я.В., розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про забезпечення позову від 06 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольги Вікторівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
в с т а н о в и в:
В листопаді 2020 року  ОСОБА_1 з позовом до АТ «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 
Разом з позовною заявою, представник позивача – адвокат Хейніс О.Г. подав заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просив зупинити стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ценделіною О.В. 07.03.2008 року за реєстром №624, що є предметом договору іпотеки, який був укладений 22.09.2011 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та посвідченого 22.09.2011 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ценделіною О.В., за реєстровим №1222, який був укладений в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №014/0043/74/33347, укладеного 22.09.2011 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», шляхом зупинення виконавчого провадження №62852059 із примусового виконання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №1940, який був вчинений 21.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Заява мотивована тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. перебуває виконавче провадження №62852059 на підставі виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №1940, який був вчинений 21.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог АТ «Райффайзен банк Аваль» за кредитним договором №014/0043/74/33347 від 22.09.2011 року, а саме погашення заборгованості за період з 17.06.2017 року по 16.06.2020 року в загальній сумі 1 135 878, 59 грн. 
Представник позивача вважає, що зазначений виконавчий напис нотаріуса від 21.07.2020 року за №1940 про звернення стягнення на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ценделіною О.В. 07.03.2008 року за реєстром №624 вчинено всупереч вимогам чинного законодавства, а саме розмір вимог за таким виконавчим написом не є безспірним та сплив строк давності, а відтак виконавчий напис не підлягає виконанню.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2020 року заяву про забезпечення позову задоволено.
Забезпечено позов шляхом зупинення стягнення при примусовому виконанні приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем у виконавчому провадженні №62852059 виконавчого напису, вчиненого 21.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною за №1940, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру за адресою:  АДРЕСА_1 , для задоволення вимог АТ «Райффайзен банк Аваль» за кредитним договором №014/0043/74/33347 від 22.09.2011 року, а саме погашення заборгованості за період з 17.06.2017 року по 16.06.2020 року в загальній сумі 1 135 878, 59 грн. на користь АТ «Райффайзен банк Аваль», до ухвалення рішення у справі. 
Не погоджуючись з такою ухвалою суду АТ «Райффайзен Банк Аваль» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило оскаржувану ухвалу скасувати, та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.
        Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до вимог статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.
При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.
У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Враховуючи, що 18 серпня 2020 року приватним виконавцем Турським О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 1940, виданого 21 липня 2020 року про звернення стягнення на нерухоме майно іпотекодавця ОСОБА_1 для задоволення грошових вимог іпотекодержателя АТ «Райффайзен банк Аваль» у сумі 1 135 878, 59 грн, а позивач оскаржує такий виконавчий напис в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважає його вчиненим з порушенням норм чинного законодавства, - існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.
До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року в справі № 285/2445/18 (провадження № 61-45537св18) та у постанові від 16 вересня 2020 року в справі № 344/6384/18 (провадження № 61-2347св19) в подібних правовідносинах.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини та постановив судове рішення, яке відповідає закону.
       Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» залишити без задоволення.
       Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2020 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 23 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач:                         В.П. Рибчинський
Судді:                                                                Л.О. Голота
                                                                               В.В. Оніщук