ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року
м. Харків

справа № 641/8056/19
провадження № 22-ц/818/3776/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого – Котелевець А.В.,
суддів – Бурлака І.В., Яцини В.Б.,
за участю секретаря – Кравченко О.О.,

ім`я (найменування) сторін:
заявник –  ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи – державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ярошенко Вадим Васильович, Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк»,
представники – Пасмурова Ірина Олександрівна, Невечера Дмитро Володимирович, 

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 травня 2020 року в складі судді Колодяжної І.М., 

у с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1  звернувся до суду з уточненою скаргою на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ярошенка Вадима Васильовича (далі – Міжрайонний ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області), заінтересована особа – Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» (далі – ПАТ АБ «Укргазбанк»), в якій просив: визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на подання скарги та поновити строк, встановлений частиною першою статті 449 ЦПК України; визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Ярошенка В.В., яка полягає у неповерненні виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»; визнати неправомірними дії головного державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Ярошенка В.В. щодо передачі на реалізацію Державному підприємству «Сетам» (далі – ДП «Сетам») належної боржнику квартири АДРЕСА_1 ; щодо складання заявки на реалізацію арештованого майна та акту про реалізацію предмета іпотеки; визнати неправомірними дії головного державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Ярошенка В.В. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 31749661.

Скарга мотивована тим, що на примусовому виконанні у Міжрайонному ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження № 31749661 про звернення стягнення на предмет іпотеки – двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 , шляхом реалізації з прилюдних торгів в межах виконавчого провадження за виконавчим листом у цивільній справі № 2-466/2011, виданим 01 грудня 2011 року Комінтернівським районним судом м. Харкова. 01 березня 2012 року постановою державного виконавця Комінтернівського ВДВС ХМУЮ Клітенко Д.Ю. було відкрито виконавче провадження № 31749661 про примусове виконання виконавчого листа № 2-466/2011. 11 лютого 2014 року державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ Хабловим В.М. у виконавчому провадженні № 31749661 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Матеріали виконавчого провадження містять: інформаційну довідку з Державного реєстру іпотек, в якій зазначено, що квартира АДРЕСА_2 обтяжена іпотекою, розмір основного зобов`язання складає 45000,00 доларів США; довідки, які підтверджують, що в квартирі зареєстрований ОСОБА_1 та його донька – ОСОБА_2 , 2008 року народження; звіт про оцінку майна від 15 березня 2019 року, відповідно до якого вартість квартири становить 477 000,00 грн; листи - повідомлення від ДП «СЕТАМ» щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів. Відповідно до протоколу № 420808: продаж квартири АДРЕСА_2 відбувся 22 липня 2019 року за ціною 360 000,00 грн, з яких 18 000,00 грн були зараховані як винагорода організатору, а 342 000,00 грн – сума, яка повинна бути перерахована на рахунок продавця. 08 серпня 2019 року головним державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Ярошенко В.В. направлено на адресу ДП «СЕТАМ» повідомлення про повний розрахунок переможця електронних торгів, а 13 серпня 2019 року підписано розпорядження щодо надходження грошових коштів та їх перерахування в розмірі 310 636,37 грн на користь ПАТ АБ «Укргазбанк». 14 серпня 2019 року головним державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Ярошенком В.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 31749661 про звернення стягнення на предмет іпотеки та складено акт про реалізацію предмета іпотеки.

Зазначає, що дії головного державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Ярошенка В.В. є неправомірними, оскільки виконавчий документ повинен був бути повернутий стягувачу на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Належна ОСОБА_1 квартира АДРЕСА_2 підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, загальна площа квартири не перевищує 140 кв. м. та використовується як місце постійного проживання боржника та його родини, будь – якого іншого нерухомого житлового майна у його власності не має. ОСОБА_1 не надавав свою згоду на примусове стягнення (відчуження) нерухомого майна, як того вимагає Закон України «Про мораторій на звернення стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому звернення стягнення на вищевказану квартиру шляхом її передачі на примусову реалізацію було здійснено головним державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3 з порушенням норм чинного законодавства України.

Вказує, що його адвокат Пасмурова І.О. 26 вересня 2019 року ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження № 31749661, отже лише 26 вересня 2019 року він дізнався про порушення державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області його прав, а тому наявні поважні причини для поновлення строку на подання скарги.

31 жовтня 2019 року Ганночка Софія Євгенівна – представник ПАТ АБ «Укргазбанк» подала письмові заперечення, в яких просила скаргу залишити без задоволення.

Заперечення мотивовані тим, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2011 року задоволено позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2014 року ОСОБА_1 та неповнолітню ОСОБА_5 виселено з квартири АДРЕСА_2 , яка є предметом іпотеки, без надання іншого житлового приміщення. В серпні 2018 року скаржник звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з заявою про перегляд вказаного рішення, в якій зазначив та підтвердив належними доказами, що в квартирі, яка є предметом іпотеки, за договором найму житлового приміщення від 01 червня 2018 року мешкає гр. ОСОБА_6 разом зі своєю дитиною, а він на момент ухвалення заочного рішення в квартирі не проживав і не проживає на теперішній час. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без розгляду. 

Зазначає, що дія мораторію, передбаченого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого на забезпечення кредитів в іноземній валюті», не розповсюджується на майно, що є предметом іпотеки, оскільки квартира АДРЕСА_2 не використовується як місце постійного проживання позичальника. 

Вказує, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність виконавчого провадження № 31749661 та про вчинені державним виконавцем виконавчі дії. Після перерахування державною виконавчою службою грошових коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості в ПАТ АБ «Укргазбанк», боржник ОСОБА_1 10 вересня 2019 року особисто звернувся до банку із заявою про надання інформації про залишок суми заборгованості за кредитним договором, який залишився після надходження до банку грошових коштів від реалізації предмету іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 11 січня 2007 року № 218. Отже, підстави для поновлення ОСОБА_1 строку на подання скарги відсутні.

21 лютого 2020 року головний державний виконавець Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Ярошенко В.В. подав відзив, в якому просив у задоволенні скарги відмовити.

Відзив мотивований тим, що реалізація предмета іпотеки відбулась із дотриманням вимог Законів України «Про іпотеку», «Про виконавче провадження», а також Порядку реалізації арештованого майна. 

Щодо пропуску боржником строку на подання скарги державний виконавець зазначав, що 11 березня 2012 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та розпочато процес звернення стягнення на предмет іпотеки. Постанови про опис майна та його арешт були направлені сторонам виконавчого провадження. 23 березня 2019 року на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про результати визначення вартості майна боржника. Зазначає, що боржник на порушення пункту 3 частини п`ятої статті 19, частини п`ятої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», ігноруючи письмові вимоги виконавця не повідомив виконавця про своє постійне місце проживання. Отже, боржник пропустив наданий ЦПК України строк для звернення до суду з скаргою без поважних причин. 

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 травня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку для подання скарги та скарги на дії державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Ярошенка В.В.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що правові підстави для задоволення скарги відсутні, оскільки під час здійснення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № 31749661 державний виконавець діяв у межах повноважень та на підставі Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, суд першої інстанції зазначив, що клопотання про поновлення пропущеного строку задоволенню не підлягає, оскільки боржник був обізнаний про продаж іпотечного майна.

26 вересня 2019 року представник боржника звернулася до Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області та була ознайомлена з матеріалами виконавчого провадження, а скаржник ОСОБА_1 10 вересня 2019 року звертався до ПАТ АБ «Укргазбанк» з заявою про надання йому довідок, в тому числі про суму боргу після зарахування грошових коштів від продажу предмету іпотеки.

11 червня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на невідповідність відомостей, встановлених судом, обставинам справи, порушення норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення скарги.

Апеляційна скарга містить доводи, які є аналогічними доводам скарги.

Заінтересовані особи – державний виконавець Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Ярошенко В.В., ПАТ АБ «Укргазбанк» ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України – в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2011 року у цивільній справі № 2-466/11 задоволено позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

На виконання вказаного рішення 01 грудня 2011 року Комінтернівським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 2-466/2011, який було пред`явлено для примусового виконання Міжрайонному ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області.

01 березня 2012 року постановою державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі – Комінтернівський ВДВС ХМУЮ) Клітенко Д.Ю. було відкрито виконавче провадження. 

11 лютого 2014 року державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ Хабловим В.М. у виконавчому провадженні № 31749661 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Відповідно до протоколу № 420808: продаж іпотечної квартири АДРЕСА_2 відбувся 22 липня 2019 року за ціною 360 000,00 грн, з яких 18 000,00 грн були зараховані як винагорода організатору, а 342 000,00 грн. – сума, яка повинна бути перерахована на рахунок продавця. 

08 серпня 2019 року головним державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Ярошенком В.В. направлено на адресу ДП «СЕТАМ» повідомлення про повний розрахунок переможця електронних торгів, а 13 серпня 2019 року підписано розпорядження щодо надходження грошових коштів та їх перерахування в розмірі 310 636,37 грн на користь ПАТ АБ «Укргазбанк». 

14 серпня 2019 року головним державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Ярошенком В.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки та складено акт про реалізацію предмета іпотеки № 31749661.

Відповідно до пункту 9 статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою для застосування судами відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України і Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ЄСПЛ у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19 березня 1997 року (п. 40).

Згідно з статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Положеннями статті 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до частини першої статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:  а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;  б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Частиною другою статті 449 ЦПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно з статтею 126 ЦПК України  право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.  Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).

У пункті 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що відповідно до статті 385 ЦПК України (статті 447 ЦПК України в редакції після 15 грудня 2017 року) скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій – у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна Закону України «Про виконавче провадження») їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК України (статті 447 ЦПК України в редакції після 15 грудня 2017 року).

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Отже, законодавець не пов`язує процесуальний строк, встановлений статті 447 ЦПК України, із фактом отримання копій документів.

Такий строк обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такий правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 травня 2020 року у справі № 759/2543/17, провадження № 61-34563 св 18 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/89251311).

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2014 року у справі № 641/1485/14-ц задоволено позов ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі ХОД АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , який також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , треті особи: Орган опіки та піклування Адміністрації Комінтернівського району ХМР та Комінтернівський РВ У М. Харкові ГУДМС України в Харківській області, про виселення з квартири.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2014 року у справі № 641/1485/14-ц, ОСОБА_1 вказав, що 11 липня 2018 року ознайомився з повним текстом вказаного заочного рішення (а. с. 81).

Таким чином, з 11 липня 2018 року ОСОБА_1 був обізнаний про виконавче провадження по виконанню рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2011 року та мав можливість оскаржити бездіяльність державного виконавця, яка, на його думку, полягає у неповерненні виконавчого документу стягувачу з підстав, передбачених Законами України «Про іпотеку», «Про виконавче провадження», а також Порядку реалізації арештованого майна.

Крім того, після перерахування державною виконавчою службою грошових коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості в АБ «УКРГАЗБАНК», боржник ОСОБА_1 10 вересня 2019 року особисто звернувся до банку із заявою про надання інформації про залишок суми заборгованості за кредитним договором, який залишився після надходження до банку грошових коштів від реалізації предмету іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 11 січня 2007 року № 218.

Зі скаргою заявник звернувся до суду першої інстанції 04 жовтня 2019 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденний строку. Поважних причин пропуску строку з 11 липня 2018 року та з 10 вересня 2019 року заявником не наведено. Отже, підстави для поновлення ОСОБА_1 строку на подання скарги відсутні.

Підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є  порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про залишення скарги без розгляду.

Статтею 452 ЦПК України передбачено, що судові витрати покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Оскільки скарга задоволенню не підлягає, підстав для розподілу судового збору, понесеного у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судового збору, понесеного у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 382 – 384, 447, 449, 452 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 травня 2020 року – скасувати та ухвалити нову постанову.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ярошенка Вадима Васильовича, заінтересована особа – Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» – залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2020 року.

Головуючий                                                                                    А.В. Котелевець

Судді                                                                                          І.В. Бурлака

В.Б. Яцина