П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  127/17462/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Чернюк І.В.  
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
04 грудня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Ватаманюка Р.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області 1 батальйону 1 роти капрал поліції Теслі Максима Володимировича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області 1 батальйону 1 роти капрал поліції Теслі Максима Володимировича, третьої особи без самостійних вимог Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАМ № 2893288 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 вересня 2020 року адміністративний позов адвоката ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), який представляє інтереси ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) до інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області 1 батальйону 1 роти капрала поліції Теслі Максима Володимировича (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 23), третьої особи без самостійних вимог Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - задоволено.
Скасовано постанову серії ЕАМ № 2893288 від 29 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 255 гривень, винесену інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області 1 батальйону 1 роти капралом поліції Теслею Максимом Володимировичем та закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.
Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Ухвалою суду від 24 листопада 2020 року справу призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 03 грудня 2020 року.
03 грудня 2020 року, під час судового засідання, на яке з"явились позивач, його представник та представник відповідача, колегія суддів, заслухавши пояснення учасників судового процесу, протокольною ухвалою ухвалила подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.  
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - змінити.
Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи, 29.07.2020 інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області 1 батальйону 1 роти капралом поліції Теслею М.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2893288, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 29.07.2020 о 11 год. 24 хв. на автомобільній дорозі М21, 297 км. керуючи транспортним засобом марки «Toyota Аvensis» д.н.з. НОМЕР_1 в населеному пункті смт. Стрижавка перевищив встановлену швидкість, а саме рухався із швидкістю 78 км/год. ТС 000542, чим порушив п. 12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП.
Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 допустив вказане правопорушення, а тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП не може бути здійснено, на підставі неналежних доказів його вини. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ст.245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Згідно з ст.280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Виходячи зі змісту п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон №580-VIII), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.
Згідно ч.1 ст.31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач в підтвердження обставин зазначених в оскарженій постанові надав до суду роздруківку з приладу TruCAM серії ТС 000542.
Суд першої інстанції вказував, що на даному документів зображено луч у вигляді хреста, який наведений на транспортний засіб, однак зображення автомобіля не чітке та розмите, а тому ідентифікувати транспортний засіб по даному зображенні не можливо.
Окрім цього, з метою ідентифікації транспортного засобу судом першої інстанції було оглянуто відео-диск, який був наданий відповідачем, однак на даному відео було зафіксовано перевищення швидкості руху іншим транспортним засобом, а не транспортним засобом, який зазначений в оскарженій постанові, тобто «Toyota Аvensis» д.н.з. НОМЕР_1 .
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що не погоджується з даним твердженням суду першої інстанції, оскільки на фотознімку з приладу TruCAM чітко видно, що в момент фіксації швидкісного режиму цілик вказівник (хрестик) було наведено чітко на автомобіль позивача. Також факт правопорушення підтверджується відеозаписом з диску, на якому зображений автомобіль позивача.
Колегія суддів зазначає, що при огляді диску, який було надано відповідачем до суду першої інстанції встановлено, що на даному відео дійсно було зафіксовано перевищення швидкості руху іншим транспортним засобом, а не транспортним засобом, який зазначений в оскарженій постанові, тобто «Toyota Аvensis» д.н.з. НОМЕР_1 .(а.с.32)
Окрім того, суд апеляційної інстанції вказує, що наданий до апеляційної скарги диск, на якому  зафіксовано перевищення швидкості руху саме транспортним засобом «Toyota Аvensis» д.н.з. НОМЕР_1 позивача, не приймається до уваги оскільки в силу положень ч. 4 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Представник позивача в судовому засіданні також заперечував проти врахування апеляційним судом наданого відповідачем доказу, а саме, диску, на якому зафіксовано перевищення позивачем швидкості руху транспортним засобом «Toyota Аvensis» д.н.з. НОМЕР_1 ,  посилаючись на вимоги ст. 308 КАС України.
Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, колегія суддів вважає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, приймаючи оспорювану постанову не надав доказів в обґрунтування правомірності прийнятого ним рішення.
В свою чергу судом першої інстанції в повній мірі досліджено та надано оцінку доказам,  поданим сторонами під час розгляду справи. Окрім того необхідно врахувати, що частиною першою статті 286 КАС України встановлено скорочені строки розгляду даної категорії справ, а саме 10 днів з моменту відкриття провадження.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області 1 батальйону 1 роти капрал поліції Теслі Максима Володимировича залишити без задоволення, а  рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 вересня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Полотнянко Ю.П.    Ватаманюк Р.В.