П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/2507/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Майстер П.М.  
Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
20 жовтня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Драчук Т. О. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,
представника позивача: Нагнибіди В.І. 

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Євро" в особі директора Пруса Миколи Миколайовича до Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, відділу контролю за дотриманням законодавства про працю Кам`янець-Подільської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
в травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр-Євро" в особі директора Пруса Миколи Миколайовича звернулось до суду з позовом до Відділу контролю за дотриманням законодавства про працю Кам`янець-Подільської міської ради, Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову №6/ОМС-ХМ7912/1658/АВ/П/ПТ/2/ТД/ФС від 22.04.2020.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.07.2020 позов задоволено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом неналежним чином установлені обставини справи та неналежним чином досліджені докази, які свідчать про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідач просить суд звернути увагу на те, що згідно акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №6/ОМС-ХМ7912/1658/АВ від 17.03.2020 на який посилається суд, зазначено, що інспекторам було надано фото копію цивільно-правового документу, укладеного між ОСОБА_1 та позивачем, що не відповідає вимогам Порядку №823.
Також, апелянт зазначив, що в ході проведення інспекційного відвідування, інспектори ознайомившись із цивільно-правовим договором №1 від 22.01.2020 укладеного між позивачем та ОСОБА_2 , встановили, що в даному договорі не зазначено обсяги виконаних робіт чи послуг, що порушує умови даного договору, не вказано транспортний засіб на якому здійснювались перевезення та по якому маршруту. Підтвердженням виконання робіт та підставою для їх оплати є підписаний сторонами акт прийому-передачі виконаних робіт, проте у даному акті зазначена лише сума винагороди. Отже, на думку апелянта, предметом даного договору є процес праці, а не кінцевий результат, так як працівник ОСОБА_2 виконував конкретні трудові функції, а саме вантажне перевезення.
Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити.
Відповідачі в судове засідання повноважних представників не направили, про дату, час та місце судового засідання був повідомлені у встановленому порядку.
Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, на адресу виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради надійшов лист Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 16.01.2020 №2130/10/22-01-33-01-16 стосовно переліку платників, які зменшили кількість працюючих у листопаді 2019 року у порівняні з відповідним періодом минулого року.
На підставі Розпорядження міського голови від 28.02.2020 № 117-р «Про проведення інспекційного відвідування», направлення на проведення інспекційного відвідування від 28.02.2020 №102/02-04 Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Євро", з метою перевірки додержання законодавства про працю уповноважено посадових осіб відповідача для проведення інспекційного відвідування. Строк дії направлення з 03 березня 2020 року по 17 березня 2020 року.
В період з 03 березня 2020 року по 17 березня 2020 року інспекторами праці проведено інспекційне відвідування у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Укр-Євро", за адресою: вул. Голосківське шосе, 1, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька область, з питань додержання законодавства про працю.
За результатами інспекційного відвідування складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №6/ОМС-ХМ7912/1658/АВ від 17 березня 2020 року.
Так, у акті інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №6/ОМС-ХМ7912/1658/АВ від 17 березня 2020 року зафіксовані, серед іншого, наступні порушення законодавства про працю: ч.1 ст.21, ч.1, 3 ст.24 КЗпП України, Постанови Кабінету Міністрів України №413 від 17.06.2015, а саме: Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр-Євро» трудовий договір не укладено в письмовій формі (у випадках, встановлених частиною першою статті 24 КЗпП України); працівник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Євро» допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; не подано повідомлення про прийняття працівників на роботу.
У зв`язку із відмовою керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Євро" від підпису акту інспекційного відвідування №6/ОМС-ХМ7912/1658/АВ від 17 березня 2020 року, інспектором праці 26.03.2020 був складений акт про відмову від підпису №6/ОМС-ХМ7912/1658/АВ/ВП.
27.03.2020 року відповідачем було винесено припис №6/ОМС-ХМ7912/1658/АВ/П, яким зобов`язано керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Євро" усунути виявленні під час інспекційного відвідування порушення у строк до 30.04.2020 року.
22 квітня 2020 року на підставі акта інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №6/ОМС-ХМ7912/1658/АВ від 17 березня 2020 року в.о. міського голови м. Кам`янець-Подільського Г.Горшуновим винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №6/ОМС-ХМ7912/1658/АВ/П/ПТ/2/ТД/ФС, якою на Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр-Євро" накладено штраф у розмірі 94460,00 грн. за абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.
Вважаючи прийняту відповідачем постанову про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся до суду із позовом про її скасування.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем на підставі належних та допустимих доказів доведено обставини на яких ґрунтуються його вимоги, а відповідачами не доведено правомірність свого рішення.
Такого висновку, суд першої інстанції дійшов з тих підстав, що відповідачем не наведено в акті інспекційного відвідування конкретні докази, що позивачем допущено до виконання робіт в період з 22 січня по 30 січня 2020 року працівників без укладання трудового договору та без повідомлення ДФС про прийняття працівника на роботу, відповідно до порядку встановленого КМУ.
У даному випадку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконували за цивільно-правовими договорами певні роботи за винагороду, де оплачувався не процес праці, а результат після закінчення роботи за актом виконаних робіт (прийомом наданих послуг).
Колегія суддів  погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 1, п. 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).
Державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).
Згідно ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим:
1) при організованому наборі працівників;
2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я;
3) при укладенні контракту;
4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі;
5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу);
6) при укладенні трудового договору з фізичною особою;
6-1) при укладенні трудового договору про дистанційну (надомну) роботу;
7) в інших випадках, передбачених законодавством України.
Згідно ч. 3 ст. 24 цього ж Кодексу, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адмініструванням єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 19, 23 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.
Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Статтею 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи накладаються на підставі акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.
Згідно із ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.
Відповідно до п. 10 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.
Так, підставою прийняття оскаржуваної постанови є висновок, викладений в акті інспекційного відвідування, що позивачем допущено до роботи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин в період з 22.01 по 30.01.2020 та без повідомлення про прийняття працівників на роботу Державної фіскальної служби до початку роботи працівників.
Разом із тим, як правильно встановлено судом першої інстанції, в матеріалах справи наявний цивільно-правовий договір укладений 22.01.2020 між ОСОБА_2 (Виконавець) та позивачем (Замовник). Згідно вказаного договору, Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати такі роботи (надати послуги): послуги водія. Виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, та витратами зумовленими народженням та похованням. За виконану роботу Замовник сплачує Виконавцеві винагороду у розмірі 1600,00 грн. Оплата виконується не пізніше 30 календарних днів з дня прийняття Замовником роботи за актом. Термін дії договору з 22.01.2020 до 30.01.2020.
Також, згідно цивільно-правового договору укладеного 17.02.2020 між ОСОБА_1 (Виконавець) та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр-Євро" (Замовник), Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати такі роботи (надати послуги): сортування, навантаження та розвантаження металобрухту в обсязі, що визначається виробничою необхідністю. Виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, та витратами зумовленими народженням та похованням. За виконану роботу Замовник сплачує Виконавцеві винагороду згідно акту виконаних робіт у розмірі 30,00 грн за сортування, навантаження і розвантаження 1 тони металобрухту. Оплата виконується не пізніше 20 календарних днів з дня прийняття Замовником роботи за актом приймання виконаних робіт. Термін дії договору з 17.02.2020 по 16.03.2020.
Відповідно до ч. 1 ст.21 КзПП України, трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.
Згідно із частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Таким чином, основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.
Ще одна відмінність між зазначеними договорами полягає в тому, що за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.
За цивільним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами.
Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що в даному випадку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконували за цивільно-правовими договорами певні роботи за винагороду, де оплачувався не процес праці, а результат після закінчення роботи за актом виконаних робіт (прийомом наданих послуг). Зокрема, як вбачається з наявних в матеріалах справи примірників цивільно-правових договорів, позивач доручив виконавцям виконати конкретний обсяг робіт. Згідно цивільно-правових договорів укладених між позивачем та вказаними фізичними особами, замовник за виконану роботу сплачує виконавцям винагороду згідно акту виконаних робіт, що також свідчить про оплату результату роботи, а не процесу праці.
На підтвердження виконання умов цивільно-правових договорів від 22.01.2020 та від 17.02.2020 позивачем надано акти здавання - приймання виконаної роботи від 30.01.2020, та приймання - передачі виконаної роботи, наданих послуг №1 від 16.03.2020, платіжні доручення №№6046, 6047, 6044, 6045 від 28.02.2020, №№6074, 6071, 6073, 6072 від 27.03.2020.
Укладені цивільно-правові договори не визнані недійсними в судовому порядку, не мають ознак нікчемного правочину, а інспектори праці не наділені повноваженнями тлумачити на власний розсуд характер правовідносин між сторонами цивільно-правового договору.
Доводи апелянта про те, що укладені цивільно-правові договори за своїм змістом є трудовими, так як не містять конкретних фізичних величин або ж об`ємів робіт, в свою чергу, працівник виконує певні функції за конкретною посадою, а не індивідуально-визначену роботу, колегія суддів відхиляє, оскільки аналіз змісту вказаних договорів дає підстави для висновку, що вони перебувають в межах правового регулювання цивільного законодавства, адже, за умовами договору передбачена періодичність надання послуг виконавцем, без фіксації конкретного графіку роботи та без дотримання певного трудового розпорядку, що оплата наданих послуг проводилась саме по факту наданих конкретних послуг за актами прийому наданих послуг, а не за сам процес виконання трудових обов`язків протягом трудового дня, наявний термін договору, характер роботи обумовлений необхідністю виконувати лише конкретні обсяги замовлень не систематично.
Також виконавець не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку.
Отже, виконання робіт, визначені в Договорах, мають тимчасовий характер, натомість, як зазначено вище, робота за трудовим договором має постійний характер, а договір укладається, як правило, на невизначений строк.
Тому, з огляду на предмет укладених договорів та обов`язки виконавця, колегія суддів дійшла висновку, що відносини, які виникли між позивачем та вищезазначеними фізичними особами, підпадають саме під ознаки цивільно-правового договору.
Іншого суду відповідачем доведено не було.
Вондочас, колеія суддів зазначає, що з 05.02.2020 ОСОБА_2 працевлаштований в ТОВ «Укр-Євро» на посаду водія автотранспортних засобів, що підтверджується наказом від 03.02.2020 №5-К (т.2 а.с.130), повідомленням про прийняття на роботу від 04.02.2020 (т.2 а.с.142), квитанцією №2 від 04.02.2020. (т.2 а.с.129).
Отже, станом на момент проведення інспекційного відвідування 05.03.2020,   ОСОБА_2 був працевлаштований в ТОВ «Укр-Євро», а тому висновки апелянта про підміну цивільних відносин на трудові є необгрунтованими.
Доводи апелянта про те, що інспекторам праці було надано фото копію цивільно-правового договору укладеного між позивачем та ОСОБА_1 , що не відповідає вимогам Порядку №823 спростовуються наявним у матеріалах справи належним чином засвідченим цивільно-правовим договором від 17.02.2020, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 .
Таким чином, відповідачем, під час проведення інспекційного відвідування, не було встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про те, що вищевказані фізичні особи здійснювали функції (виконували роботу), яким би були притаманні ознаки трудових відносин, а саме: не було встановлено систематичне виконання робіт; не було встановлено підпорядкування вказаних осіб правилам внутрішнього трудового розпорядку; не було встановлено систематичність оплати праці, що б свідчило про виплату працівнику гарантованої заробітної плати, оскільки за цивільним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи (надання послуг) і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата (що мало місце у спірному випадку).
Крім того, колегія суддів зазначає, що фактичною підставою для проведення перевірки позивача була інформація, що грунтується на листі ГУ ДПС у Хмельницькій області від 16.01.2020 №2130/10/22-01-33-01-16 стосовно переліку платників, які зменшили кількість працюючих у листопаді 2019 року у порівняні з відповідним періодом минулого року.
Проте, зменшення кількості працівників ТОВ «Укр-Євро» в листопаді 2019 року в порівнянні з листопадом 2018 року не є підставою для інспекційного відвідування в розумінні п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1132.
Інших підстав передбачених п.5 Порядку №1132 для здійснення інспекційного відвідування у вказаному листі не вказано.
Також, як правильно зазначено судом першої інстанції та не спростовано відповідачем, інспектори праці, які проводили інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Євро", не мали права здійснювати інспекційне відвідування дільниць ТОВ "Укр-Євро", які знаходяться за межами м. Кам`янця - Подільського, оскільки відповідно до Положення про Відділ контролю за дотриманням законодавства про працю Кам`янець - Подільської міської ради, затвердженого рішенням 79 сесії Кам`янець - Подільської міської ради від 05.11.2019 № 13/79, метою діяльності та основним завданням Відділу є реалізація державної та місцевої політики щодо додержання законодавства про працю та зайнятість населення на території м. Кам`янця - Подільського у межах повноважень, встановлених чинним законодавством.
В свою чергу, відповідачем не було надано до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України, які б підтверджували факт допуску позивачем до роботи працівників, саме без укладення трудового договору та, як наслідок, порушення останнім приписів ст. 24 Кодексу законів про працю України.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно протиправності прийняття відповідачем спірної постанови про накладення штрафу, що свідчить про необхідність її скасування.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  26 жовтня 2020 року.

Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Ватаманюк Р.В.    Драчук Т. О.