П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року                                                                                   м. Київ
 
Справа №  22-11317                                       Головуючий у1-й інстанції - Ковальчук Л. М.
Унікальний № 369/11797/19                                                             Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:
 
                    головуючого                                       Пікуль А. А.
                    суддів                                                  Гаращенка Д. Р.
                                                                                 Борисової О. В.
 
                    за участю секретаря                           Осінчук Н. В.
                    
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Приватний виконавець Ігнатенко Костянтин Едуардович, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», на дії приватного виконавця про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про накладення арешту на майно,- 
 
                                         у с т а н о в и л а:
 
У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд зі скаргою на дії приватного виконавця, у якій просив скасувати постанову приватного виконавця Ігнатенка К. Е. про відкриття виконавчого провадження № 59749628 від 7 серпня 2019 року, скасувати постанову приватного виконавця Ігнатенка К. Е. про накладення арешту на все майно у виконавчому провадженні № 59749628 від 7 серпня 2019 року, зобов`язати приватного виконавця Ігнатенка К. Е. усунути порушення прав ОСОБА_2 шляхом виключення з усіх реєстрів та баз даних інформації про відкриття виконавчого провадження та арешт майна (а.с.1-4).
          В обґрунтування скарги було зазначено, що 17 грудня 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області винесено заочне рішення у цивільній справі № 369/7772/15-ц за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І. О. до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Зазначеним заочним рішенням було задоволено позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І. О.; звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 18 вересня 2007 року посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Селіверстовим В. О.,  зареєстрованого в реєстрі за № 8059, а саме на нерухоме майно: житловий будинок за АДРЕСА_1 , житловою площею 45,4 кв. м., загальною площею 272,9 кв. м., що належить ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу за реєстровим № 8051; земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 площею 0,0809 з кадастровим номером 3222486201:01:036:0012, що належить ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу за реєстровим № 8050, з метою погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 480/П/99/2007-840 від 18 вересня 2007 року у розмірі 802 003,34 долари США 34 центи, що за курсом Національні Банку України станом на 25 червня 2015 року становить 16 984 842 грн 77 коп., шляхом продажу зазначеного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого проваджена за ціною, визначеною незалежним експертом оціночної діяльності на рівні, не нижчому звичайній ціні на цей вид майна; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 3 654 грн.
30 серпня 2019 року ОСОБА_2 стало відомо від приватного виконавця Ігнатенка К. Е. про відкриття виконавчого провадження на підставі заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2015 року.
Заявник зазначав, що рішення (постанови) приватного виконавця Ігнатенка К.Е. у виконавчому провадженні № 59749628 від 07 серпня 2019 року є незаконними.
Про існування постанови про виконавче провадження та постанови про накладення арешту на все майно заявник дізнався тільки 30 серпня 2019 року, які йому приватним виконавцем за зареєстрованою адресою або за фактичним місцем проживання не надсилались, що є порушенням його прав та свідчить про незаконність рішень приватного виконавця.
          Ухвалою  Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 , заінтересована особа приватний виконавець Ігнатенко К. Е., стягувач ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», на дії приватного виконавця про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про накладення арешту на майно, відмовлено за її необґрунтованістю.
 
          Не погодившись з ухвалою суду,  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2  подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до прийняття незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу районного суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити його скаргу повністю (а.с.106-110).
У своєму відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець Ігнатенко К. Е. вказує, що представником ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 03 вересня 2019 року було отримано на руки копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 07 серпня 2019 року. Доводи апеляційної скарги щодо не надсилання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження та неналежного встановлення районний судом цього факту є безпідставними та такими, що не відповідають підтвердженим документами обставинам, а заявлені у скарзі вимоги - положенням чинного законодавства.
 
В суд апеляційної інстанції приватний виконавець Ігнатенко К. Е. та представник ПАТ «Комерційний банк «Надра» не з`явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать завірені штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв`язку зворотні повідомлення про вручення  25 вересня 2020 року уповноваженій особі приватного виконавця Ігнатенка К. Е. та уповноваженій особі ПАТ «Комерційний банк «Надра» судових повідомлень про розгляд справи, призначений на 06 жовтня 2020 року (а.с.160. 162).
Суд ухвалив розглядати справу у відсутність приватного виконавця Ігнатенка К. Е. та представника ПАТ «Комерційний банк «Надра», оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
 
Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., пояснення представника  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню  з таких підстав.
Судовим розглядом встановлено, що у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ігнатенка К.Е. на виконанні перебуває виконавче провадження № 59749628, відкрите на підставі виконавчого листа № 369/7772/15-ц, виданого 24 червня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ігнатенка К. Е. від 07 серпня 2019 року було відкрите виконавче провадження № 59749628 за виконавчим листом № 369/7772/15-ц, виданим 24 червня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_2 районний суд виходив з того, що дії приватного виконавця в рамках виконавчого провадження № 59749628 відповідали вимогам закону. Відмовляючи в частині зобов`язання приватного виконавця усунути порушення прав боржника ОСОБА_2 шляхом виключення його з усіх реєстрів та баз даних інформації про відкриття виконавчого провадження та арешт майна, районний суд виходив із роз`яснень п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», а також п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, відповідно до яких суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника виключно  у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
 
При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги апеляційний суд  виходить з наступного.
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні скарги, є доведеними.
Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні скарги ОСОБА_2 відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.
Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для відмови в задоволенні скарги  ОСОБА_2 , нормативно-правові акти, якими керувався суд при вирішенні скарги, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення (а.с.93-95).
Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить. 
 
Відповідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»  виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно ч. 1 ст. 28  Закону України «Про виконавче провадження»копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених п. п. 1-4 ч. 9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Згідно ч. 5 цієї статті виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.
 
Матеріали справи свідчать, що ПАТ «КБ «Надра» звертаючись до приватного виконавця Ігнатенка К. Е. із заявою про відкриття виконавчого провадження було надано виконавчий лист у якому була зазначена адреса боржника ОСОБА_2 , зокрема АДРЕСА_2 (а.с.22).
З наявних у матеріалах справи доказах убачається, що поштове направлення від приватного виконавця направлене на зазначену адресу ОСОБА_2 повернулось як не вручене у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с.27). Водночас, матеріали виконавчого провадження свідчать, що представником ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 03 вересня 2019 року було отримано на руки копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 07 серпня 2019 року (а.с.26).
З огляду на таке колегія суддів погоджується з висновками районного суду, що дії приватного виконавця в рамках виконавчого провадження № 59749628 відповідали вимогам закону та ураховуючи, що постанову про відкриття виконавчого провадження винесено у рамках чинного законодавства, відсутні підстави для задоволення вимог щодо скасування постанови про накладання арешту та зобов`язання приватного виконавця Ігнатенка К. Е. усунути порушення прав ОСОБА_2 шляхом виключення з усіх реєстрів та баз даних інформації про відкриття виконавчого провадження та арешт майна.
 
Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості указаних висновків районного суду відхиляються апеляційним судом як неприйнятні, оскільки навіть у разі доведеності факту невиконання виконавцем обов`язку надіслати  боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі, це не може бути підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. 
Відповідно до положень ч. 7 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.
За правилом ч. 2 ст. 56 цього Закону постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
З огляду на викладені положення чинного законодавства у контексті обставин даної справи,у суду відсутні правові підстави вважати, що при здійсненні оскаржуваних виконавчих дій приватний виконавець порушив вимоги закону.
Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного судового рішення апеляційна скарга не містить.
Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваної  ухвали  немає.
 
Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-
 
П О С Т А Н О В И Л А :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2020 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови складений 09 жовтня 2020 року.

Головуючий                                                                      А. А. Пікуль
 
Судді                                                                                 Д. Р. Гаращенко
 
 О. В. Борисова