ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/20948/18                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  08 грудня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача                              Файдюка В.В.
суддів:                                                  Земляної Г.В.
                                                            Мєзєнцева Є.І.
При секретарі                                        Марчук О.О.
          
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ювіс» до Державної казначейської служби України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Ювіс» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної казначейської служби України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві, в якому просило суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у порушенні строків та у тривалому невиконанні наказу Господарського суду м. Києва від 03 березня 2017 року № 910/22298/16 про стягнення на користь ТОВ «Ювіс» заборгованості у розмірі 2 700 000,00 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 40 500,00 грн., а також наказу Господарського суду м. Києва від 06 лютого 2017 року № 910/22301/16 про стягнення на користь ТОВ «Ювіс» заборгованості у розмірі 2 148 960,00 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 32 234,40 грн. з Державної установи «Інститут невідкладної і відновної хірургії імені В.К. Гусака Національної академії медичних наук України»;
- зобов`язати відповідача відповідно до ч.1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» вчинити дії щодо виконання наказу Господарського суду м. Києва від 03 березня 2017 року № 910/22298/16 про стягнення на користь ТОВ «Ювіс» заборгованості у розмірі 2 700 000,00 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 40 500,00 грн., а також наказу Господарського суду м. Києва від 06 лютого 2017 року № 910/22301/16 про стягнення на користь «Ювіс» заборгованості у розмірі 2 148 960,00 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 32 234,40 грн. з Державної установи «Інститут невідкладної і відновної хірургії імені В.К. Гусака Національної академії медичних наук України»;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми, починаючи з дня закінчення тримісячного строку з дня надходження необхідних документів та відомостей до відповідача, тобто з 25 вересня 2018 року до моменту виконання наказу Господарського суду м. Києва від 03 березня 2017 року № 910/22298/16 про стягнення на користь ТОВ «Ювіс» заборгованості у розмірі 2 700 000,00 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 40 500,00 грн., а також наказу Господарського суду м. Києва від 06 лютого 2017 року № 910/22301/16 про стягнення на користь «Ювіс» заборгованості у розмірі 2 148 960,00 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 32 234,40 грн. з Державної установи «Інститут невідкладної і відновної хірургії імені В.К. Гусака Національної академії медичних наук України»;
- зобов`язати відповідача відповідно до положень ч.1 статті 267 КАС України в місячний строк, з дня набрання чинності рішенням суму подати до Окружного адміністративного суду м. Києва звіт про виконання судового рішення
В обгрунтування позову зазначено, що позивачем було подано до Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві заяви про прийняття до виконання наказу Господарського суду м. Києва від 03 березня 2017 року № 910/22298/16 про стягнення на користь ТОВ «Ювіс» заборгованості у розмірі 2 700 000,00 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 40 500,00 грн., а також наказу Господарського суду м. Києва від 06 лютого 2017 року № 910/22301/16 про стягнення на користь ТОВ «Ювіс» заборгованості у розмірі 2 148 960,00 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 32 234,40 грн. з Державної установи «Інститут невідкладної і відновної хірургії імені В.К. Гусака Національної академії медичних наук України». Разом з відповідними заявами позивач подав пакет документів, перелік яких визначено пунктами 6-8 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845.
Однак, як зазначає позивач, з моменту його звернення із вказаними заявами, та прийняття їх відповідачем до виконання пройшло більше трьох місяців, що вочевидь повинно було бути достатнім строком для виконання поданих виконавчих документів, проте реалізовані вони так і не були.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2020 року даний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України, яка полягає у порушенні розумних строків виконання та у тривалому невиконанні наказу Господарського суду м. Києва від 03 березня 2017 року № 910/22298/16 про стягнення на користь ТОВ «Ювіс» заборгованості у розмірі 2 700 000,00 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 40 500,00 грн., а також наказу Господарського суду м. Києва від 06 лютого 2017 року № 910/22301/16 про стягнення на користь ТОВ «Ювіс» заборгованості у розмірі 2 148 960,00 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 32 234,40 грн. з Державної установи «Інститут невідкладної і відновної хірургії імені В.К. Гусака національної академії медичних наук України»;
Зобов`язано Державну казначейську службу України виконати наказ Господарського суду м. Києва від 03 березня 2017 року № 910/22298/16 про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ювіс» заборгованості у розмірі 2 700 000,00 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 40 500,00 грн., а також наказ Господарського суду м. Києва від 06 лютого 2017 року № 910/22301/16 про стягнення на користь «Ювіс» заборгованості у розмірі 2 148 960,00 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 32 234,40 грн. з Державної установи «Інститут невідкладної і відновної хірургії імені В.К. Гусака національної академії медичних наук України»;
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ювіс» за рахунок бюджетних асигнувань Державної казначейської служби України сплачений судовий збір у розмірі 1792,00 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент прийняття рішення у даній справі (14 серпня 2020 року), тобто зі спливом більше трьох років після набрання законної сили судовим рішенням, судом не встановлено, а відповідачем не доведено виконання наказів Господарського суду м. Києва від 03 березня 2017 року № 910/22298/16 та 06 лютого 2017 року № 910/22301/16. Більш того, таке тривале невиконання рішення суду порушує розумний строк його виконання, що підриває авторитет держави як правової.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми, то суд зазначив, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки є передчасною.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представником відповідача  - Державної казначейської служби України - подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В апеляційній скарзі зазначено, що територіальними органами Казначейства відповідно до норм Порядку №845 та в межах встановленого законодавством строку були вжиті всі необхідні заходи щодо стягнення коштів з рахунків боржника - Державної установи «Інститут невідкладної і відновної хірургії імені В.К. Гусака Національної академії медичних наук України». Проте суд першої інстанції не врахував викладене, у звязку з чим дійшов помилкового висновку щодо порушення розумних строків виконання наказів господарського суду по справах №910/22301/16 та №910/22298/16 на користь ТОВ «ЮВІС», та як результат виніс незаконне рішення, яке підлягає скасуванню.
Третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві - надіслала відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому підтримала її, просила задовольнити, а рішення скасувати. Мотиви відзиву полягають у тому, що безспірне списання коштів державного бюджету України (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та виданих бюджетних асигнувань. Накази Господарського суду м. Києва № 910/22298/16 та № 910/22301/16 підлягають виконанню по бюджетній програмі КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» за ІІІ чергою. На даний час виконуються рішення суду, які підлягають погашенню у першу чергу.
Представник позивача 07 грудня 2020 року подав клопотання про відкладення розгляду справи на інший час з посиланням на те, представник ТОВ «ЮВІС» перебуває на лікарняному та не має можливості прийняти участь в судовому засіданні.
Колегія суддів ухвалила відмовити в задоволенні даного клопотання, оскільки його доводи жодним чином не підтверджені. При цьому, суд апеляційної інстанції не визнавав обов`язковою участь у судовому засіданні сторін, а в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч.4 статті 229 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно відображено в рішенні суду першої інстанції, 14 лютого 2017 року Господарським судом м. Києва у справі № 910/22298/16 прийнято рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Ювіс» задоволено та стягнуто з Державної установи «Інститут невідкладної і відновлювальної хірургії імені В.К. Гусака Національної академії наук України» 2 700 000,00 грн. заборгованості і 40 500,00 грн. витрати по сплаті судового збору.
На виконання вказаного рішення Господарським судом м. Києва видано наказ від 03 березня 2017 року № 910/22298/16 про стягнення на користь позивача з Державної установи «Інститут невідкладної і відновлювальної хірургії імені В.К. Гусака Національної академії наук України» 2 700 000,00 грн. заборгованості і 40 500,00 грн. витрат по сплаті судового збору.
Також, 18 січня 2017 року Господарським судом м. Києва у справі № 910/22301/16 прийнято рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Ювіс» задоволено та стягнуто з Державної установи «Інститут невідкладної і відновлювальної хірургії імені В.К. Гусака Національної академії наук України» 2 148 960,00 грн. - основного боргу та 32 234,00 грн. витрати по сплаті судового збору.
На виконання вказаного рішення Господарським судом м. Києва видано наказ від 06 лютого 2017 року № 910/22301/16 про стягнення на користь позивача з Державної установи «Інститут невідкладної і відновлювальної хірургії імені В.К. Гусака Національної академії наук України» 2 148 960,00 грн. - основного боргу та 32 234,00 грн. витрат по сплаті судового збору.
24 квітня 2018 року позивачем було подано до Управління Державної казначейської служби України у Солом`янському районі м. Києва заяви про виконання наказів Господарського суду м. Києва від 06 лютого 2017 року № 910/22301/16 та від 03 березня 2017 року № 910/22298/16.
27 вересня 2018 року позивач звернувся до Головного управління Державної казначейської служби в м.Києві із запитами вих.№255/18 (вх.№8.10-4167 від 7 вересня 2019 року) та вих. 254/18 (вх. №8.10-4168 від 27 вересня 2018 року) щодо надання інформації про стан виконання вище вказаних наказів.
У відповідь на запит позивача Головне управління Державної казначейської служби України своїм листом №14-08.10/2035-10618 від 08 жовтня 2018 року повідомило його про те, що:
-25 червня 2018 року від Управління Державної казначейської служби України у Сом`янському районі м. Києва на адресу Головного управління Казначейства надійшло два пакети документів з виконавчими документами: наказом Господарського суду м. Києва від від 03 березня 2017 року № 910/22298/16 про стягнення з Державної установи «Інститут невідкладної і відновлювальної хірургії імені В.К. Гусака Національної академії наук України» на користь ТОВ «ЮВІС» заборгованості в розмірі 2  700 000, 00 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 40 500, 00 грн.; наказом Господарського суду м. Києва від 06 лютого 2017 року № 910/22301/16 про стягнення з Державної установи «Інститут невідкладної і відновлювальної хірургії імені В.К. Гусака Національної академії наук України»  на користь ТОВ «ЮВІС» 2 148 960,00 грн. - основного боргу та 32 234,40 грн. - судового збору за подання позовної заяви.
- відповідно до абз.2 пп.1 п.9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України та п.3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03 серпня 2011 року № 845 (зі змінами), Головним управлінням Казначейства виконавчі документи позивача прийнято на облік для виконання за рахунок бюджетної програми КПКВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою» (III черга).
- з метою здійснення заходів щодо виконання рішень суду Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на поточний рік за бюджетною програмою КІЖВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою» передбачено 500 млн. гривень.
- Головним управлінням Казначейства надані на виплату документи згідно актів приймання-передавання №№ 1, 3, 6, 9, 12, 15, 18 (перша черга).
- перерахування ж коштів на користь ТОВ «ЮВІС» буде здійснено лише після виконання виконавчих документів, що надійшли раніше зазначених.
Незгода позивача з викладеною відповідачем інформацією на запит слугувала підставою звернення до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Приписами ч.1 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» закріплено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган; державні підприємство, установа, організація.
Згідно з ч.1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.
Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.4 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.
У разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (ч.1 статті 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»).
Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок №845), у пункті 2 якого зазначено, що безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.
Пунктом 3 Порядку №845 закріплено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Згідно пункту 24 Порядку № 845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, а саме: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувана (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності).
Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку (п.25 Порядку № 845). 
Пунктом 28 Порядку № 845 встановлено, що орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів.
З дня визначення кодів класифікації видатків бюджету та рахунків орган Казначейства повідомляє боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, про здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника та не проводить платежі, крім платежів, які визначені у пункті 25 цього Порядку.
У повідомленні зазначаються строк подання боржником або бюджетною установою, що здійснює централізоване обслуговування боржника, інформації, пов`язаної з виконанням рішення про стягнення коштів, який не може перевищувати п`яти робочих днів з дати надходження повідомлення, та відомості про непроведення органом Казначейства платежів за платіжними дорученнями боржника або бюджетної установи, Що здійснює централізоване обслуговування боржника.
Відповідно до пункту 31 Порядку № 845 у разі коли за визначеними органом Казначейства кодами класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця б`юджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, вимогу щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.
Боржник або бюджетна установа, що здійснює централізоване обслуговування боржника, зобов`язані протягом одного місяця після надходження зазначеної вимоги надіслати органу Казначейства письмове повідомлення про заходи, вжиті ними з метою виконання судового рішення, та у разі, коли в результаті здійснення таких заходів не забезпечено виконання судового рішення у повному обсязі, - надсилати щомісяця повідомлення про вжиті заходи.
Відповідно до пункту 33 Порядку у разі коли судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, то його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (далі - Бюджетна програма КПКВК 3504040).
У разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені Порядком №845.
Згідно пункту 47 Порядку №845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.
Пунктом 48 Порядку №845 встановлено, що для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.
Відповідно до абз.2 пп.1 п.9 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України та п.3 Порядку № 845 безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством, зокрема, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.
У зв`язку з набранням чинності 16 жовтня 2013 року Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо виконання судових рішень» від 19 вересня 2013 року, відповідно до ч.2 п.3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про гарантії заборгованість за рішеннями судів, які надійшли до органів Казначейства з 16 жовтня 2013 року і знаходяться на виконанні за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду погашається у такій черговості:
- у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника;
- другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами;
-у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.
Отже, заборгованість за наказами Господарського суду по справах №910/22301/16 та №910/22298/16 підлягає виконанню у третю чергу.
Відповідно до пункту 49 Порядку №845 у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України.
Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що відповідачем були здійсненні всі необхідні заходи відповідно до Порядку №845 щодо стягнення коштів з рахунків боржника.
Так, після надходження 25 квітня 2018 року до Управління Державної казначейської служби України у Солом`янському районі м. Києва заяв з додатками про виконання наказів Господарського суду м. Києва у справах № 910/22298/16 та № 910/22301/16 на підставі пункту 28 Порядку № 845 Управління Казначейства звернулось з відповідними запитами від 25 квітня 2018 року № 02-08/288 та від 25 квітня 2018 № 02-08/298 до Державної установи «Інститут невідкладної і відновної хірургії імені В.К. Гусака Національної академії медичних наук України»(копії містяться в матеріалах справи).
Листами від 28 квітня 2018 року № 273/1 та від 02 травня 2018 року № 273/3 боржник надав інформацію про відсутність коштів для фінансування погашення кредиторської заборгованості, що унеможливлює виконання наказів Господарського суду м. Києва по справах № 910/22298/16 та № 910/22301/16 (копії містяться в матеріалах справи).
Надалі, на виконання пункту 29 Порядку № 845 Управління Казначейства листами від 03 травня 2018 року № 02-08/309 та № 02-08/310 повторно звернулось із запитами до Державної установи «Інститут невідкладної і відновної хірургії імені В.К. Гусака» про визначення кодів програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету, економічної класифікації видатків бюджету і рахунків, з яких буде проводитись безспірне списання коштів (копії містяться в матеріалах справи).
Листами від 08 травня 2018 № 276 та № 275/1 боржник повідомив про відсутність коштів для фінансування погашення кредиторської заборгованості, що унеможливлює виконання наказів Господарського суду м. Києва по справах № 910/22298/16 та №910/22301/16. Також у листах зазначено коди класифікації та рахунків, з яких буде проводитись списання коштів за їх наявності.
На виконання пункту 31 Порядку № 845 Управління Казначейства звернулось до боржника з вимогами від 11 травня 2018 року № 02-08/322 та № 02-08/323 щодо необхідності вжиття заходів з метою виконання судових рішень по справах № 910/22298/16 та № 910/22301/16.
Листами від 15 травня 2018 № 280/1 та № 281/1 щодо погашення кредиторської заборгованості, боржник повідомив, що ним вживаються заходи щодо погашення вказаної заборгованості, зокрема Інститут звертався до НАМИ України щодо вирішення питання про фінансування Інституту необхідними коштами (копії містяться в матеріалах справи).
Листами від 01 червня 2018 року № 304 та № 306 боржник повідомив про повторне звернення до НАМИ України щодо вирішення питання про фінансування Інституту для погашення простроченої кредиторської заборгованості на виконання наказів Господарського суду м. Києва по справах № 910/22298/16 та № 910/22301/16.
Відповідно до пункту 33 Порядку № 845 через те що, судове рішення неможливово було виконати протягом двох місяців з дня надходження документів Управління Казначейства листами від 25 червня 2018 року № 02-07/449 та № 02-07/450 на виконання пункту 1.3 Порядку здійснення безспірного списання коштів державного бюджету з рахунків боржника та за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих листів затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 19 жовтня 2015 року № 295 направило до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві документи по справах № 910/22298/16 та № 910/22301/16 щодо безспірного стягнення за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою».
Тобто, Управлінням Казначейства після спливу двох місяців, протягом яких було неможливо виконати накази Господарського суду м. Києва у зв`язку з відсутністю відповідних асигнувань у боржника, передало документи до Головного управління Казначейства для внесення відповідних відомостей до прикладного програмного забезпечення «Формування інформації про виконання судових рішень».
Таким чином, відповідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо виконання судових рішень» від 19 вересня 2013 року, ч.2 п.3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про гарантії заборгованість за рішеннями судів, які надійшли до органів Казначейства з 16 жовтня 2013 року і знаходяться на виконанні за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду заборгованість за наказами по справах № 910/22298/16 та № 910/22301/16 підлягає виконанню у третю чергу.
Аналізуючи наведені приписи законодавства у співставленні зі встановленими обставинами цієї справи, необхідно звернути увагу на те, що при виконанні рішень суду, за якими боржником є держава, Державна казначейська служба України обмежена відповідними бюджетними призначеннями державного органу та коштами, передбаченими програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Якщо таких коштів недостатньо, Державна казначейська служба України зобов`язана звернутися до Міністерства фінансів України з пропозиціями щодо внесення змін до закону про Державний бюджет України. При цьому Казначейство відкладає безспірне списання коштів і поновлює його після того, як такі зміни будуть внесені.
Отже, перед тим як констатувати факт протиправної бездіяльності Державної казначейської служби України у правовідносинах, які виникають у зв`язку з виконанням судових рішень, за якими боржником є державний орган, необхідно з`ясувати, чи вжило Казначейство в межах своїх повноважень усі залежні від нього дії (ухвалило рішення), спрямовані на те, щоб сплатити кошти за судовим рішенням, а також чи були для цього об`єктивні підстави та можливості.
Як вбачається з матеріалів справи, Казначейством постійно направлялися листи до Кабінету Міністрів України та Міністерства фінансів України із пропозиціями щодо необхідності внесення змін до закону України про Державний бюджет у частині збільшення видатків на виконання бюджетної програми КПКВК 3504040. 
Зазначені листи до Міністерства фінансів України про збільшення бюдетних призначень за КПКВК 3504040 надавалися Казначейством, починаючи з 26 квітня 2018 року (накази суду надійшли на виконання 25 квітня 1018 року), тобто в межах 10-денного строку з дня надходження наказів суду.
Колегія суддів зауважує, що під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного/несвоєчасного виконання обов`язкових дій/ухвалення рішень або невиконання їх узагалі. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.
Суд першої інстанцій вірно зазначив, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню. Проте, у контексті встановлених у цій справі обставин необхідно зауважити, що сам факт невиплати позивачеві коштів протягом трьох місяців (від дати подання необхідних документів) за судовим рішенням, боржником за яким є державний орган, без з`ясування усіх обставин, які зумовили таку ситуацію, не є достатньою підставою вважати, що Державна казначейська служба України допустила протиправну бездіяльність.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним в постановах від 15 травня 2019 року в справі №688/4324/16-а, від 06 листопада 2019 року в справі №803/1449/16 та від 13 серпня 2020 року в справі №818/1653/17.
Висновок суду першої інстанцій про те, що Державна казначейська служба України допустила протиправну бездіяльність ґрунтується на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, залишається невиконаним.
Водночас суд першої інстанції залишив поза увагою доводи відповідача щодо причин, які це зумовили, а також не надали правової оцінки діям останнього в ситуації, коли бюджетних асигнувань для виплати коштів недостатньо.
В той же час, у разі, якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахувала кошти за рішенням суду про стягнення коштів, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що вимога позивача щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому таку компенсацію є передчасною, оскільки, така виплата здійснюється за заявою стягувача лише після перерахування стягнутих коштів. 
За таких обставин, колегія суддів дійщла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи по суті. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду в частині задоволених вимог- скасувати.
Відповідно до ч.1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 317, 321, 325, 329, 331  КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України - задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2020 року в частині задоволених позовних вимог - скасувати, в задоволенні позову в цій частині відмовити.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
Повний текст рішення виготовлено 08 грудня 2020 року.

Головуючий суддя:                                                                      В.В. Файдюк                                                            

                    Судді:                                                                       Г.В. Земляна
        
                                                                                                      Є.І. Мєзєнцев