Дата документу 02.12.2020 Справа № 335/7587/19

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 335/7587/19	Головуючий у 1-й інстанції Калюжна В.В.	
Пр. № 22-ц/807/2952/20	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2020 року                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С.
суддів                                        Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,
за участі секретаря                                Путій Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (надалі – АТ «ОГРС «Запоріжгаз») про захист прав споживача, визнання незаконним рішення комісії, зобов`язання повернути сплачену суму коштів та стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 3-6), який в подальшому уточнив (а.с. 64-65) та в якому просив:
- визнати незаконним рішення комісії відповідача, оформлене протоколом №500 від 14.03.2018 року про затвердження акту про порушення від 27.02.2018 року, а саме несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ та проведення на підставі цього рішення перерахунку об`ємів природного газу за період з 28.08.2017 по 27.02.2018 року в сумі 76273,98 грн.;
- зобов`язати відповідача повернути виплачену суму у розмірі 49579,50 грн., стягнути з відповідача моральну шкоду 20000,00 грн.
В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що у 2005 році за рахунок позивача співробітниками відповідача було встановлено лічильник газу марки G-4 САМЗАГ №3246410.
27.02.2018 року старшим контролером відповідача при огляді лічильника газу було складено акт про порушення №0600064216, відповідно до якого виявлено втручання в роботу лічильника, згідно розділу ХІ глави 2 пункту 1, однак позивачу було залишено ще один акт про порушення з цією ж датою, тим самим контролером та з таким же номером, однак в ньому були помічені зовсім інші порушення, відповідно до розділу ХІ глави 2 п.1.5. Позивач зазначав, що в його присутності акти не складалися, несанкціонованого підключення приладів у позивача не було.
28.02.2018 року був складений протокол №0600064216 направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу, відповідно до якої виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.
12.06.2018 року позивач отримав від відповідача акт-розрахунок необлікованого об`єму природного газу і його вартості на загальну суму 76273,98 грн.
15.06.2018 року відповідачем винесено повідомлення про припинення розподілу природного газу та встановлено десятиденний строк погашення заборгованості. У зв`язку з тяжким фінансовим становищем, позивач не міг сплатити вказану заборгованість, тому 02.07.2018 року було укладено договір реструктуризації боргу №1052704, відповідно до якого позивачем було сплачено 49579,50 грн.
05.01.2019 року позивачем отримано висновок експертного трасологічного дослідження №825-18, відповідно до якого, лічильник газу G-4 САМЗАГ №3246410 механічному впливу з метою несанкціонованого доступу до частини лічильного пристрою не піддавався.
Оскільки при демонтажу лічильника не були складені акти щодо пошкодження лічильника, а були виявлені пошкодження після демонтажу через 12 днів, позивач вважає що відповідач порушив його право, шляхом введення в оману для укладення договору реструктуризації заборгованості.
09.07.2019 року позивачем отримано повідомлення про припинення розподілу природного газу на підставі заборгованості в розмірі 26692,48 грн., заходи заплановані на 12.07.2019 року.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю першої інстанції ОСОБА_2 (а.с. 1).
Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 31) відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2020 року (а.с. 143-145) позовну заяву ОСОБА_1 у цій справі залишено без задоволення.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 159-173) просив рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 175).
Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 04 вересня 2020 року (а.с. 176), дану справу до апеляційного розгляду спочатку без повідомлення учасників цієї справи (а.с.179), у подальшому з урахуванням конкретних обставин цієї справи, розгляд цієї справи призначено з повідомленням учасників цієї справи (а.с. 185), в порядку задоволення клопотання позивача (а.с. 180-181) витребувано у відповідача копію запису з журналу реєстрації актів про порушення за результатами перевірки лічильника газу в будинку позивача 27.02.2018 року. 
Відповідач подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі (а.с. 189-194) та копію запису з журналу на виконання вищезазначеної ухвали апеляційного суду (а.с. 197-202)..
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної судової трасологічної експертизи у цій справі відмовлено.
Заслухавши у судовому засіданні 02 грудня 2020 року доповідь судді-доповідача, пояснення всіх учасників цієї справи, у тому числі позивача  ОСОБА_1 , його представника – адвоката Мінасової Г.М. (а.с. 204-206), представника відповідача АТ «ОГРС «Запоріжгаз» - Прохода І.В. (а.с. 192), перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає у цій справі частковому задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В силу вимог ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п.1), …змінити рішення (п.2).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для …зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).
В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови. 
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд, першої інстанції, правильно відмовляючи у задоволенні позову позивача по суті у цій справі, правильно керувався ст. ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України та правильно виходив із такого.
Відповідно до п. 6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це Оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки.
П. 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.
Судом першої інстанції було правильно встановлено, що 27.02.2018 року старшим контролером відповідача за участю споживача ОСОБА_1 при огляді лічильника газу за адресою АДРЕСА_1 , було складено акт про порушення № 1052704 (а.с. 7), оригінал якого був оглянутий судом першої інстанції у судовому засіданні, відповідно до якого виявлено втручання в роботу лічильника, згідно розділу ХІ глави 2 пункту 1, та акт про порушення №0600064216 від 27.02.2018 року відповідно до розділу ХІ глави 2 п.1.5., а саме: несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (а.с. 8). 
28.02.2018 року був складений протокол №0600064216 направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу, відповідно до якої виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (а.с. 9). Споживач ознайомлений та запрошений для проведення експертизи.
12.03.2018 року за результатами експертизи винесено акт експертизи лічильника газу №0316, у якому зазначено про виявлення несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, а саме: пошкодження пломби заводу-виробника, встановленої з лівої сторони лічильного механізму (відсутній центральний фрагмент пломби), що надає доступ до фіксуючого гвинта лічильного механізму. Наявний доступ в роботу лічильного механізму. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. (а.с. 10).
Відповідно до п.8 гл.5 розділу ХІ Кодексу ГРМ акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.
Відповідно до п.11 гл.5 розділу ХІ Кодексу ГРМ за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
14.03.2018 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення відповідача, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення, розглянуто акт про порушення № 1052704 від 27.02.2018 року, у присутності споживача, прийнято рішення про задоволення акту, що оформлено протоколом № 500 від 14.03.2018 року.
В той же день, 14.03.2018 року комісією розглянуто акт про порушення №0600064216 від 27.02.2018 року, який скасовано (а.с. 96).
На підставі акту про порушення № 1052704 від 27.02.2018 року, протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» № 500 від 14.03.2018 року, було складено акт-розрахунок необлікованого об`єму природного газу і його вартості від 08.06.2018 року у сумі 76273, 98 грн. (а.с. 13).
08.06.2019 року було складено рахунок на оплату необлікованого об`єму природного газу та його вартості у розмірі 76273,98 грн. (а.с. 14).
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що представниками відповідача належним чином задокументовано та доведено порушення позивачем вимог Кодексу газорозподільних систем та наявність несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ з його боку.
Доводи представника позивача щодо неточностей та описок в актах, їх суперечностей та відсутності підписів позивача суд першої інстанції правильно вважав необґрунтованими з таких підстав. 
Так, під час розгляду справи встановлено, що 27.02.2017 на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 , були виявлені порушення вимог Кодексу ГРМ, про що складено 2 акти, оригінали яких витребувані та досліджені судом у судовому засіданні. Згідно пояснень представника відповідача у акті мають місце виправлення через технічну помилку у номері акта, проте акт містить відомості про виявлені порушення та підписи присутніх. В ході розгляду справи позивачем заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи підпису на акті, проте після огляду оригіналів актів у судовому засіданні, за заявою позивача та його представника вказане клопотання залишено без розгляду.
На підтвердження доводів про відсутність порушень Кодексу ГРМ, позивач посилався на висновок трасологічного дослідження. Так, 03.01.2019 оку позивачем було отримано висновок експертного трасологічного дослідження №825-18, який було проведено за заявою представника позивача адвоката Мінасової Г.М., відповідно до якого лічильник газу G-4 САМЗАГ №3246410 механічному впливу з метою несанкціонованого доступу до частини лічильного пристрою не піддавався (а.с.16-21).
Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Суд першої інстанції правильно оцінив зазначений висновок критично та відхилив його у тому числі з таких підстав.
Відповідно до ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Як вбачається з дослідженого судом висновку експерта, у ньому не зазначено, що він підготовлений для подання до суду та що експерт попереджений про кримінальну відповідальність.
Таким чином, висновок одержаний з порушенням порядку і не відповідає положенням ст. 106 ЦПК України, тому не врахував його судом при ухваленні рішення у цій справі. 
Окрім цього, відповіддю на запитання у цьому висновку не спростовується суть виявленого порушення.
Оскільки, у відповідності до п. 1 гл. 6 р. X Кодексу газорозподільних систем власник комерційного ВС або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ, а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ). 
Відповідно до п. 1 гл. 9 розділу X Кодексу газорозподільних систем суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; 6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).
Протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових Оператор ГРМ та споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) проводять такі спільні дії: контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу); перевірку комерційного ВОГ та його складових відповідно до вимог цього Кодексу, зокрема контрольний огляд вузла обліку, монтаж/демонтаж ЗВТ на повірку (періодичну, позачергову, експертну), експертизу та/або ремонт.
Контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) здійснюється Оператором ГРМ відповідно до власного графіка обходу споживачів та позапланово (за необхідності).
Згідно до пункту 5 глави 6 розділу X Кодексу газотранспортних систем засоби вимірювальної техніки, які є складовими комерційного ВОГ, підлягають періодичній повірці відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вимог глав 7 та 8 цього розділу.
З вищевикладеного вбачається, що обов`язком Споживача є належне утримання та експлуатація ЗВТ, а за недотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових, зокрема несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ на нього покладається відповідальність у відповідності до Кодексу газорозподільних систем.
Що узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 11 грудня 2019 року у справі ЄУН 321/1287/18 та від 03.07.2020 року у справі ЄУН 348/2641/17, які є обов`язковими для врахування загальними судами св. Силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України..
Відповідно до п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, контрольний огляд вузла обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності ЗВТ (корпусу, скла, кріплення, з`єднання тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показань ЗВТ, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів несанкціонованого втручання в роботу ГРМ та/або ЗВТ/ лічильника газу.
Несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи це втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу.
Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу;
Пошкодження пломб - відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ (лічильнику газу) пломб з відбитками тавр про їх повірку або індикаторів дії впливу постійного магнітного поля (далі - магнітні індикатори), або підтверджений факт підробки пломби за умови наявності акта про пломбування іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу а установлених пломб і магнітних індикаторів).
Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, до порушень споживача,які кваліфікуються, як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу зокрема належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).
Положеннями пункту 1 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що у азі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.
Пунктом 7 глави 9 розділу X Кодексу газорозподільних систем при виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного об`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом.
Факт пошкодження цілісності пломби заводу - виробника, встановленої з лівої сторони лічильного механізму (відсутній центральний фрагмент пломби) сам по собі і є кваліфікуючою ознакою того, що лічильник (засіб вимірювальної техніки) експлуатується з порушенням законодавства. Тобто, пошкодження пломби є підставою, в розумінні вимог Кодексу газорозподільних систем, для визнання такого факту як несанкціоноване пручання в роботу ЗВТ.
Позивач ОСОБА_1 підчас розгляду цієї справи у суді першої та апеляційної інстанцій визнавав (ст. 81 ч. 2 ЦПК України), що пломба дійсно була пошкоджена (відсутній центральний фрагмент пломби), пошкодження пломби було також підтверджено і експертом ОСОБА_3 при наданні ним пояснень у суді першої інстанції.
Факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ підтверджується також актом експертизи лічильника газу №0316 від 12.03.2019р., який не оспорюється позивачем.
Разом із тим, суд першої інстанції допустився помилки, вважаючи, що рішення комісії про задоволення акту про порушення, яке оформлено протоколом № 500 від 14.03.2018 року та акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості від 08.06.2018 року, є внутрішніми документами підприємства і не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити вартість донарахованого об`єму та, відповідно, не належать до актів у розумінні ст. 16 ЦК України. Оскільки, ці документи не є обов`язковими до виконання ненормативними актами, вони лише фіксують факти, а отже, певних обов`язків на позивача вони безпосередньо не покладають, а відтак не порушують його права та інтереси.
Таким чином, суд першої інстанції помилково відмовив в задоволенні вимог про визнання незаконним рішення комісії, оформленого протоколом № 500 від 14.03.2018 року та проведення на його підставі перерахунку через те, що оскарження рішення відповідача щодо факту прийняття рішення комісією про задоволення акту про порушення та нарахування (донарахування) об`ємів природного газу та акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту.
Позивач ОСОБА_1 у цій справі мав право заявити такі вимоги як визнання незаконним рішення комісії відповідача, оформлене протоколом №500 від 14.03.2018 року про затвердження акту про порушення від 27.02.2018 року, а саме несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ та проведення на підставі цього рішення перерахунку об`ємів природного газу за період з 28.08.2017 по 27.02.2018 року в сумі 76273,98 грн., а суд першої інстанції мав відмовити у задоволенні вказаних вимог позивача ОСОБА_1 не через неналежний спосіб захисту, а по суті – за їх необґрунтованістю та недоведеністю.
Оскільки, рішення комісії ПАТ «Запоріжгаз», оформлене протоколом №500 від 14.03.2018 року про затвердження акту про порушення від 27.02.2018 року, а саме несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ та проведення на підставі цього рішення перерахунку об`ємів природного газу за період з 28.08.2017 по 27.02.2018 року в сумі 76273,98 грн. прийнято та проведено відповідачем при вищевикладених встановлених судом фактичних обставинах цієї справи з додержанням вимог чинного законодавства.
Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.
Вирішуючи вимоги позивача про зобов`язання відповідача повернути сплачену суму коштів у розмірі 49579,50 грн., суд першої інстанції правильно виходив з такого. 
Встановлено, що 02.07.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір реструктуризації заборгованості необлікованого об`єму природного газу №1052704, відповідно до якого позивач повинен сплатити заборгованість до 10.05.2019 року, у розмірі 53388,98 грн. (а.с. 15), на виконання якого позивачем було добровільно сплачено 49579,50 грн.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем ОСОБА_1 у добровільному порядку сплачено 49579,50 грн. вартості донарахованих об`ємів, що свідчить про визнання позивачем зобов`язання, яке виникло внаслідок порушень, встановлених актом № 1052704 від 27.02.2018 року, який задоволено протоколом № 500 від 14.03.2018 року.
У зв`язку із порушенням позивачем умов договору реструктуризації, 05.07.2019 року позивачу було направлено повідомлення про припинення розподілу природного газу з повідомленням про дату здійснення заходу (а.с. 11).
Позивач, заявляючи вимогу про повернення коштів, зазначав, що при укладенні договору реструктуризації заборгованості він був введений в оману та поставлений у вкрай нерівне становище, вважав, що був порушений принцип рівності сторін договору.
Враховуючи, що грошові кошти сплачені позивачем на виконання договору реструктуризації заборгованості, який не визнано недійсним та не розірвано, порушень з боку відповідача не встановлено, суд першої інстанції правильно встановив, що підстави для задоволення вказаних позовних вимог позивача у цій справі відсутні. 
Крім того, суд першої інстанції правильно вважав, що підстави для стягнення моральної шкоди у відповідності до вимог ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» у цій справі відсутні.
Також, позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди є похідними від первісних позовних вимог позивача у цій справі (про визнання незаконним вищезазначеного рішення комісії відповідача та проведення на підставі цього рішення перерахунку об`ємів природного газу за період з 28.08.2017 по 27.02.2018 року в сумі 76273,98 грн., а також зобов`язання відповідача повернути виплачену суму у розмірі 49579,50 грн.), тому суд першої інстанції правильно вважав, що у разі відмови у задоволенні первісних позовних вимог позивача у цій справі, похідні від них позовні вимоги позивача у цій справі також не підлягають задоволенню.
Описки в назві відповідача не можуть підставою для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції у цій справі за результатами розгляду апеляційної скарги позивача, а можуть бути виправлені у подальшому судом першої інстанції за ініціативою суду чи за заявою учасників цієї справи в порядку, передбаченому ст. 269 ЦПК України.
Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).
В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Доказом, передбаченим ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі є наданий відповідачем апеляційному суду на виконання ухвали апеляційного суду в порядку задоволення клопотання позивача журнал відповідача реєстрації актів про порушення (а.с. 198), який може бути прийнятий апеляційним судом до уваги у цій справі на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача, та яким лише додатково підтверджується правильність висновку суду першої інстанції у цій справі про необхідність відмови у задоволенні позову позивача у цій справі у повному обсязі.
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи. 
За таких обставин, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 слід задовольнити частково, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2020 року у цій справі слід змінити у мотивувальній частині, виклавши її у редакції цієї постанови.
Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. 1, 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 лише частково при вищевикладених обставинах, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій.
Також, встановлено, що позивач ОСОБА_1 , як споживач, в силу вимог закону був звільнений від сплати судового збору за подачу позову до суду першої інстанції та апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції у цій справі.
Керуючись ст.ст. 12, 81-82, 89, 367-368, 371 – 372, 374 - 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2020 року у цій справі змінити у мотивувальній частині, виклавши її у редакції цієї постанови.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.
Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 11.12.2020 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Маловічко С.В.	Подліянова Г.С.