П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/5542/20	

 	Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.                                                       Дата і місце ухвалення: 07.10.2020р., м. Одеса                                        	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів            –     Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.
        при секретарі  –    Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РИСОІЛ УКРАЇНА» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «РИСОІЛ УКРАЇНА» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09 червня 2020 року №0000850402 та зобов`язання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно податкової декларації з ПДВ за лютий місяць 2020 року (реєстраційний №9058442859), заявленої ТОВ «РИСОІЛ УКРАЇНА», у розмірі 1 112 873,00 грн.
Позов обґрунтовувало тим, що за наслідками проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки з питання законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень та визначеного в додатку 3 до декларації з податку на додану вартість за лютий 2020 року, Головне управління дійшло необґрунтованого висновку про завищення ТОВ «РИСОІЛ УКРАЇНА» суми бюджетного відшкодування з ПДВ на 1  112  873 грн. за звітний період лютий 2020 року за наслідками здійснення господарських операцій щодо придбання у ТОВ «ЄВРО КЛУБ» зерна насипом українського походження, врожаю 2019 року за договором поставки від 30.10.2019р. №Р19-173. За наявності усіх передбачених договором первинних документів відповідач ставить під сумнів реальність господарської операції з ТОВ «ЄВРО КЛУБ». При цьому, наявність складських документів в даному випадку не є обов`язковою, адже поставка товару здійснювалась на умовах DAP згідно Incoterms 2010. Товар, закуплений у ТОВ «ЄВРО КЛУБ», був в повному обсязі реалізований за контрактами №1012/1 від 10.12.2019р., №2012/1 від 20.12.2019р., №2211/1 від 22.11.2019р. з Risoil Europe LTD, Bulgaria, про що зазначено безпосередньо в акті перевірки. Актом перевірки, також, підтверджено факт сплати ТОВ «РИСОІЛ УКРАЇНА» ПДВ, який підлягає бюджетному відшкодуванню на його рахунок у відповідності до порядку, встановленого ПК України.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «В1» від 09.06.2020р. №0000850402.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині задоволених вимог товариства, Головне управління ДПС в Одеській області, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 07.10.2020р., з прийняттям нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ТОВ «РИСОІЛ УКРАЇНА».
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що під час проведення перевірки позивачем не надано посадовим особам контролюючого органу будь-яких документів щодо складського обліку товарів, передбаченого вимогами Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», зокрема: подвійне або просте складське свідоцтво чи складську квитанцію, квитанцію на зберігання, сертифікат на товар, реєстр товару, прийнятого на зберігання. При  оформленні партії зерна складська квитанція виписується в обов`язковому порядку як первинний документ. 
Також, апелянт посилається на те, що згідно первинних документів, наданих до перевірки, даних Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ «РИСОІЛ УКРАЇНА» здійснено документальне оформлення придбаних товарів та товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «ЄВРО КЛУБ», без фактичної їх поставки та виконання, формування податкового кредиту без реального здійснення господарської та іншої економічної діяльності за такими операціями. 
На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області, тобто в частині вимог ТОВ «РИСОІЛ УКРАЇНА», які задоволено оскаржуваним судовим рішенням.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Предметом спору у даній справі є правомірність прийнятого Головним управлінням ДПС в Одеській області податкового повідомлення-рішення від 09 червня 2020 року №0000850402, яким ТОВ «РИСОІЛ УКРАЇНА» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, на суму 1  112  873,00 грн. за звітний період лютий 2020 року за декларацією №9058442859 (зареєстрованою 20.03.2020р.) та застосовано штрафні санкції у розмірі 278218,00 грн.
Зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем на підставі акту від 14.05.2020р. №404/15-32-04-02/41041279 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «РИСОІЛ УКРАЇНА», код ЄДРПОУ 41041279, з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень та визначеного в додатку 3 по декларації з ПДВ за лютий 2020 року», у висновках якого зафіксовано порушення позивачем п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1 ст.200 та абзацу б) та в) п.200.4 ст.200 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення (р.19 декларації з ПДВ) з ПДВ за лютий 2020 року у розмірі 1 112 873,00 грн.
Зокрема, в акті перевірки податковий орган дійшов висновку про порушення ТОВ «РИСОІЛ УКРАЇНА» вимог ПК України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за лютий 2020 року, у зв`язку з формуванням товариством податкового кредиту за наслідками здійснення нереальних господарських операцій з ТОВ «ЄВРО КЛУБ». При цьому, як слідує зі змісту акту перевірки, Головним управлінням ДПС в Одеській області досліджені всі первинні документи щодо здійснення цих операцій, проте стверджується, що документи мають силу первинних документів лише у разі здійснення господарських операцій. Підставою для висновку про безтоварність господарських операцій стало не надання позивачем документів складського обліку товарів, передбаченого вимогами Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» та Положенням про обіг складських документів на зерно, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України №198 від 27.06.2003р.
Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов ТОВ «РИСОІЛ УКРАЇНА», визнав необґрунтованими такі висновки Головного управління ДПС в Одеській області зазначивши, що акт перевірки від 14.05.2020р. №404/15-32-04-02/41041279 не містить обставин з відповідними доказами, що господарські операції позивача з ТОВ «ЄВРО КЛУБ» фактично не відбулись, а також що не настали зміни майнового стану платника податків за результатами їх здійснення. Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання відповідача на ненадання позивачем до перевірки документів складського обліку товарів, передбаченого вимогами Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», оскільки наявність складських документів за умовами укладеного договору поставки від 30.10.2019р. №Р19-173  не є обов`язковою, адже поставка товару здійснювалась на умовах DAP згідно Incoterms 2010, тобто до місця призначення – Терміналу.
Згідно висновків суду першої інстанції при складанні акту перевірки від 14.05.2020р. №404/15-32-04-02/41041279 та фіксуванні в його висновках порушення ТОВ «РИСОІЛ УКРАЇНА» п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1 ст.200 та абзацу б) та в) п.200.4 ст.200 ПК України Головним управлінням ДПС в Одеській області не дотримано вимог Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Мінфіну від 20.08.2015р. №727, пунктом 5 розділу ІІ якого передбачено, що факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
За визначенням підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Пунктом 198.3 статті 193 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Питання порядку визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 201 ПК України.
Зокрема, п.200.1 ст.200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно абз б) та в) п. 200.4 ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду).
Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом обов`язкові реквізити. 
Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків.
При цьому, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентами на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.
Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту. Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ТОВ «РИСОІЛ УКРАЇНА» є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (КВЕД 46.21).
У перевірений період товариство фактично займалося основним своїм видом діяльності, про що зазначено безпосередньо в акті перевірки від 14.05.2020р. №404/15-32-04-02/41041279.
Основним постачальниками ТОВ «РИСОІЛ УКРАЇНА» товару (пшениця 3-го та 4-го класу, кукурудза, просо, сорго, олія) за лютий 2020 року були ТОВ «ОВАЛ» (договори поставки від 10.10.2019р. №Р19-124, від 15.10.2019р. №Р19-129, від 24.12.2019р. №Р19-244, від 09.01.2020р. №Р19-249, від 11.02.2019р. №Р19-221, від 09.01.2020р. №Р19-250), ТОВ «САНОЛТА» (договір поставки №Р19-261), СТОВ «АРАТТА» (договори поставки №Р19-268, №Р19-284, №Р19-286, №Р19-290), ТОВ «БІОЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» (договір купівлі-продажу від 09.01.2020р. №67), ТОВ «САН ФЛАУЕР» (договір поставки №Р19-264), ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» (договір поставки №Р18-081), ТОВ «Продовольча компанія «Агродар» (договір поставки №Р19-253), ТОВ «ЄВРО КЛУБ» (договір поставки №Р19-173 від 30.10.2019р.).
20.03.2020р. ТОВ «РИСОІЛ УКРАЇНА» подало до ГУ ДПС в Одеській області податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2020 року та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 19 640 302,00 грн.
Перевіркою встановлено завищення позивачем від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню (р.19 декларації з ПДВ) з ПДВ за лютий 2020 року лише у розмірі 1 112 873,00 грн. за наслідками здійснення господарських операцій з  ТОВ «ЄВРО КЛУБ».
Як вбачається з матеріалів справи, 30.10.2019р. між ТОВ «РИСОІЛ УКРАЇНА», як Покупцем, та ТОВ «ЄВРО КЛУБ», як Продавцем, укладено договір поставки №Р19-173, за умовами якого Продавець зобов`язується поставити  і передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити кукурудзу 3 класу (зерно насипом українського походження, врожаю 2019 року) у кількості 1500 метричних тон +/- 5% за вибором Покупця на умовах поставки DAP в місці ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 28 згідно з Incotenns 2010. 
За умовами п.3.2, п.3.3, п.3.5 Договору поставка товару здійснюється автотранспортом Продавця. Датою поставки вважається дата приймання Товару Терміналом, що відображається в первинних реєстрах Терміналу про приймання Товару. Продавець зобов`язується забезпечити товар, що відвантажується, оригіналами товарно-транспортних накладних у кількості 5 штук. 
Відповідно до додаткової угоди №1 від 15.11.2019р. до Договору додано пункти поставки: TOB «М.В. Карго» (Одеська обл., Лиманський район, с. Визирка, вул. Морська, 1), та ТОВ «Транссервіс 2008» (Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Молодіжне, вул. Залізнична, 3). 
Умови договору виконані сторонами у повному обсязі, що підтверджується:
- видатковими накладними №216 від 17.11.2019р., №232 від 22.11.2019р., №233 від 23.11.2019р., №234 від 24.11.2019р., №235 від 25.11.2019р., №231 від 25.11.2019р., №227 від 25.11.2019р., №263 від 26.11.2019р., №254 від 26.11.2019р., №255 від 02.12.2019р., №267 від 02.12.2019р., №268 від 08.12.2019р., №271 від 12.12.2019р., №281 від 14.12.2019р., №284 від 17.12.2019р., №283 від 17.12.2019р. та №282 від 17.12.2019р.;
- податковими накладними №34 від 17.11.2019р., №41 від 22.11.2019р., №43 від 23.11.2019р., №45 від 24.11.2019р., №48 від 25.11.2019р., №47 від 25.11.2019р., №46 від 25.11.2019р., №57 від 26.11.2019р., №53 від 26.11.2019р., №4 від 02.12.2019р., №5 від 02.12.2019р., №15 від 08.12.2019р., №21 від 12.12.2019р., №25 від 14.12.2019р., №28 від 17.12.2019р., №27 від 17.12.2019р. та №26 від 17.12.2019р.
Також, позивачем надано до перевірки товарно-транспортні накладні щодо перевезення товару до Терміналу та платіжні доручення на його оплату.
Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. 
Надані позивачем первинні документи містять опис господарських операцій, усі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами, підписи завірені печатками відповідних підприємств, тобто повністю відповідають вимогам п.201.1 та 201.7 ст.201 Податкового кодексу України та, відповідно, підтверджують фактичне виконання фінансово-господарських операцій, а тому в розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинними документами, що спростовує висновок відповідача щодо відсутності реальності поставки товарів від ТОВ «ЄВРО КЛУБ».
Як вбачається з матеріалів справи видами господарської діяльності контрагента позивача ТОВ «ЄВРО КЛУБ», серед іншого, є вирощування зернових культур, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.
Позивачем, в спростування висновків акту перевірки, надано до контролюючого органу та суду первинні документи, підтверджуючі походження товару, зокрема щодо придбання ТОВ «ЄВРО КЛУБ» кукурудзи у ФГ «ПІВНІЧ АГРО» та ПП «ЯСНА-ПЛЮС», (договори купівлі-продажу товару, податкові та видаткові накладні, звіти про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду (форма29-сг), звіти про посівні площі сільськогосподарських культур (форма 4-сг).
Товар, закуплений ТОВ «РИСОІЛ УКРАЇНА» у ТОВ «ЄВРО КЛУБ»  реалізовано позивачем за контрактами №1012/1 від 10.12.2019р., №2012/1 від 20.12.2019р., №2211/1 від 22.11.2019р., укладеними з компанією Risoil Europe LTD (Болгарія), про що вказано в акті перевірки та підтверджено матеріалами справи. 
Єдиною підставою для висновку про завищення ТОВ «РИСОІЛ УКРАЇНА» від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню (р.19 декларації з ПДВ) з ПДВ за лютий 2020 року у розмірі 1 112 873,00 грн. за наслідками здійснення господарських операцій з  ТОВ «ЄВРО КЛУБ», як в акті перевірки від 14.05.2020р. №404/15-32-04-02/41041279, так і в обґрунтування вимог апеляційної скарги Головне управління ДПС в Одеській області зазначає ненадання позивачем до перевірки документів складського обліку товарів, передбаченого вимогами Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні».
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність таких посилань податкового органу, оскільки наявність складських документів за умовами укладеного договору не є обов`язковою, адже поставка товару здійснювалась на умовах DAP згідно Incoterms 2010, тобто до місця призначення – Терміналу.
Умови поставки DAP згідно Incoterms 2010 означають, що продавець виконав свої зобов`язання щодо поставки, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув в зазначений пункт призначення.
Більше того, ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій Головним управлінням ДПС в Одеській області не надано доказів того, що під час проведення перевірки контролюючий орган звертався до платника податків із запитом про надання цих документів і останній відмовив у їх наданні. 
У постанові від 21 березня 2018 року по справі №822/1815/17 Верховний Суд зазначив, що наявність або відсутність окремих документів, а також помилки у їх оформленні не можуть бути підставою для висновків про відсутність господарської операції або не підтвердження первинними документами вчинених операцій, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю дійсно мали місце.
Варто зазначити, що документи складського обліку товарів не містять відомостей про учасників та умови господарської операції, не можуть слугувати підтвердженням або спростуванням реальності господарської операції, а тому їх наявність чи відсутність не має вирішального значення для встановлення фактичного руху активів у процесі виконання поставок та бути підставою для визнання господарських операцій безтоварними.
А відтак, суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 09 червня 2020 року №0000850402.
Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються наведеними висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
                                                               Повний текст судового рішення виготовлений 01 грудня 2020 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук