ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року	 	Справа № 923/496/19	
м.Одеса, проспект Шевченка, 29
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді М.А. Мишкіної 
суддів:  Л.В.Поліщук, С.В. Таран 
(склад судової колегії змінений відповідно до розпорядження  в.о. керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №263 від 26.08.2020р.  та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2020р.)
секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи: 
від Херсонської міської громадської організації любителів вітрильно-човнового відпочинку "Арго"  - Олійник О.І. - голова правління;
від прокуратури -  Елісашвілі О.М. -  прокурор відділу Одеської  обласної прокуратури;
від Херсонської міської ради - не з`явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні   апеляційну скаргу   Херсонської міської громадської організації любителів вітрильно-човнового відпочинку "Арго"  
на рішення  Господарського суду Херсонської області від  08 жовтня 2019 року      
у справі №923/496/19
за позовом  прокурора - заступника керівника Херсонської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Херсонської міської ради
до  Херсонської міської громадської організації любителів вітрильно-човнового відпочинку "Арго"  
про припинення права власності  на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно  

суддя суду першої інстанції: В.В. Литвинова
час і місце ухвалення рішення: 08.10.2019р., 15:25, м.Херсон, Господарський суд Херсонської області, зала судових засідань №4,
повне рішення складено 31.10.2019р.

          Учасники процесу належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. 
В судовому засіданні 11.11.2020р. згідно ст.ст.233, 240  ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
                                                         встановив:
          
13.06.2019р. прокурор-заступник керівника Херсонської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовом в інтересах держави в особі Херсонської міської ради до Херсонської міської громадської організації любителів вітрильно-човнового відпочинку "Арго", в якому просив  припинити право власності Херсонської міської громадської організації любителів вітрильно-човнового відпочинку "Арго" на будівлі та споруди причалу № 10 по вул.Перекопській, 178-е у м.Херсоні;  скасувати державну реєстрацію права власності, номер запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 30549461 від 18.02.2019р.
В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що  Херсонська міська рада є власником земельної ділянки площею 0,7997 га, розташованої по вул. Перекопська, 178-е у м. Херсоні, кадастровий номер земельної ділянки: 6510136300:30:005:0026.
На підставі рішення Херсонської міської ради №1652 від 08.10.2010 вказану земельну ділянку надано в оренду ТОВ «Херсонський причал № 10» під човновий причал. 23.11.2011 між Херсонською міською радою та ТОВ «Херсонський причал №10» укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в установленому законодавством порядку 04.04.2011. за № 651013634000054. Згідно пункту 3 договору оренди на земельній ділянці були розміщені об' єкти нерухомого майна, які належать Орендарю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.07.2008. Згідно пункту 8 договору останній укладено на 10 років строком до 08.10.2020 року.
У подальшому постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 16.10.2012 у справі №2-а-2302/12/2170 задоволено адміністративний позов прокурора міста Херсона до виконавчого комітету Херсонської міської ради. Визнано нечинним і скасовано підпункт 1.10 пункту 1 рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради №372 від 15.07.2008 року «Про видачу свідоцтв про право власності», на підставі якого ТОВ «Херсонський причал № 10» видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 16.07.2008.
Рішеннями господарського суду Херсонської області від 26.05.2014 у справі №923/1754/13 та   від 13.02.2014 у справі №923/1759/13 встановлено, що ТОВ «Херсонський причал № 10» не набував право власності на будівлі та споруди човнового причалу по вул. Перекопській, 178-е у м. Херсоні у порядку, встановленому законодавством, та відповідно не має права користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці будівлі та споруди. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.04.2012 у справі №5024/2045/2011 відмовлено у задоволенні позовної заяви Херсонської міської громадської організації любителів вітрильно-човнового відпочинку «Арго» до Херсонської міської ради, ТОВ «Херсонський причал №10», виконавчого комітету Херсонської міської ради про визнання права власності на будівлі і споруди, які знаходяться на земельній ділянці площею 0,8031 га по вул. Перекопська, 178-е у м. Херсоні, а саме: адміністративну будівлю площею 44,5 кв. м, сторожку площею 43,1 кв. мз тамбуром площею 2,7 кв. м, склад площею 30,1 кв. м, 3 сараї площею 21,5 кв. м, КПП площею 2,8 кв. м, туалет площею 12, кв. м, огорожу 565 кв. м, мостіння, пірс металевий, пірс бетонний. Відповідно до рішення суду Громадська організація «Арго» не надала належні письмові докази на підтвердження правомірності набуття права власності на вищевказане нерухоме майно. Також позивачем не надано суду документів, які б свідчили про правонаступництво Херсонською міською громадською організацією любителів вітрильно-човнового відпочинку «Арго» прав та обов`язків товариства рибалок при профкомі Херсонського склотарного заводу чи Херсонського заводу скловиробів, у яких перебувала на праві постійного користування земельна ділянка, на якій розташовано спірне нерухоме майно.
Господарський суд Херсонської області у рішенні від 26.05.2014 у справі №923/1754/13 дійшов висновку, що Херсонська міська громадська організація любителів вітрильно-човнового відпочинку «Арго» не має прав на будівлі і споруди, розташовані по вул. Перекопська, 178-е у м. Херсоні та відповідно помилково залучена до участі у справі як третя особа на стороні позивача.
У подальшому представниками управління комунальної власності Херсонської міської ради складено акт №5 від 07.07.2015, відповідно до якого будівлі та споруди причалу № 10, розташовані по вул. Перекопська, 178-е у м. Херсоні, а саме: адміністративна будівля, літ. «А», сторожка, літ. «Б», склад, літ. «В», сарай, літ. «Д», КПП, літ. «Е», туалет, літ. «Ж», навіс, літ. «З», огорожа № 1-4, мостіння І, пірси П, ІІІ мають занедбаний стан та ознаки безхазяйного майна. 09.07.2015 вищевказане нерухоме майно взято на облік як безхазяйне на підставі рішення номер 22730440 від 09.07.2015. Рішення та запис державного реєстратора про взяття на облік нерухомого майна як безхазяйного на цей час є дійсними та ніким не оскаржувались.
З метою визнання права власності за міською територіальною громадою Управління комунальної власності Херсонської міської ради звернулось до суду із заявою про передачу до комунальної власності  безхазяйного нерухомого майна. (Справа  №766/1836/18). 
Херсонська міська громадська організація любителів вітрильно-човнового відпочинку «АРГО» не отримувала у користування земельну ділянку по вул. Перекопській, 1 78-е у м. Херсоні для будівництва будівель і споруд човново-яхтового причалу, а також вихідні дані та інші дозвільні документи на будівництво об' єктів нерухомого майна на земельній ділянці за цією адресою. Враховуючи викладене, громадська організація «АРГО» не могла набути право власності на об`єкти нерухомого майна за вказаною адресою у порядку, встановленому законодавством.
Однак, незважаючи на відсутність правовстановлюючих документів на будівлі та споруди по вул. Перекопській, 178-е у м. Херсоні державним реєстратором Херсонської міської ради 18.02.2019 зареєстровано за Херсонською міською громадською організацією любителів вітрильно-човнового відпочинку «АРГО» право власності на них на підставі, у тому числі, акту приймання - передачі майна від Товариства рибалок та мисливців при профкомі Херсонського склотарного заводу до Херсонської міської громадської організації любителів вітрильно-човнового відпочинку «Арго» від 25.04.2002, який визнано судами неналежним доказом набуття права власності на вказане нерухоме майно.
З посиланням на норми ст.131-1 Конституції України, ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», ст. ст. 12, 120, 134, 152 ЗК України, ст. ст. 1, 3, 16, 21,170, 181, 187, 317, 328, 331, 346, 375, 376, 393 ЦК України прокурор просив задовольнити позовні вимоги та скасувати державну реєстрацію права власності, номер запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 30549461 від 18.02.2019р. та припинити право власності  відповідача.
29.08.2019р. відповідач подав суду першої інстанції відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив такі підстави: 
- право представляти інтереси органу місцевого самоврядування, а саме: Херсонської міської ради у прокуратури відсутнє; по-друге, матеріалами справи підтверджується, що  власником нерухомого майна, а саме: будівлі та споруди причалу №10: адміністративна будівля, літ. «А», площа 28,6 кв.м.; сторожка, літ. «Б» площа 32,5 кв.м.; склад, літ. «В»; сарай, літ. «Д»; КПП, літ. «Е»; туалет, літ. «Ж»; навіс, літ. «З»; огорожа №1-4, мостіння І, пірси, 11, ІІІ, який розташований за адресою: м.Херсон вул.Перекопська, 178-е є Херсонська міська громадська організація любителів вітрильна-човнового відпочинку «Арго», що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказане право власності набуте на підставі: Протоколу №6 від 03.04.2002 року; Протокол №3 від 27.04.2002 року; Акту прийому-передачі від 25.04.2002 року; Протоколу №4 від 29.04.2002 року; Протоколу №б/н від 10.04.2002 року; виписка Профспілкового комітету ВО «Херсонський завод скловиробників». Докази, які б підтверджували що спірне майно є безхазяйною нерухомістю та передано до комунальної власності - відсутні. Належних та допустимих доказів незаконного набуття відповідачем права власності на спірне майно також не надано.
29.08.2020р. прокурором подано відповідь на відзив, в якій прокурор вказує, що  відповідач не обгрунтував свою позицію, не вказав чому саме вважає, що у прокурора у даному випадку відсутні підстави для представництва та якими доказами підтверджується такий висновок.У  позовній заяві зазначено, що внаслідок незаконності набуття громадською організацією любителів вітрильно-човнового відпочинку «АРГО» права власності на нерухоме майно до неї у порушення вимог ст. 134 ЗК України перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розташовано це нерухоме майно. Позиція Херсонської міської ради свідчить про нездійснення нею захисту інтересів держави належним чином та, відповідно, про наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді.
З приводу доводів відповідача,   що він є власником об`єктів нерухомого майна, розташованих по вул. Перекопській, 178-е у м. Херсоні, які він набув на підставах не заборонених законом то відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна вищевказане нерухоме майно взято на облік як безхазяйне на підставі рішення номер 22730440 від 09.07.2015. Рішення та запис державного реєстратора про взяття на облік нерухомого майна як безхазяйного на цей час є дійсними та ніким не оскаржувались. Даний факт свідчить про статус цього нерухомого майна та неможливість реєстрації права власності на нього за будь-яким суб`єктом господарювання, а також про наявність підстав, визначених статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для відмови у реєстрації права власності на цей майно.
Рішенням Господарського суду Херсонської області від 08.10.2019р. (суддя В.В.Литвинова) позовні вимоги задоволено в повному обсязі:
- припинено право власності Херсонської міської громадської організації любителів вітрильно-човнового відпочинку "АРГО" на будівлі та споруди причалу №10 по вул. Перекопській, 178-е, у м. Херсоні;
- скасовано державну реєстрацію права власності, номер запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №30549461 від 18.02.2019р.;
- стягнуто з  відповідача   на користь прокуратури Херсонської області   судовий збір у сумі 3842,00 грн.
Рішення обґрунтоване посиланням на норм   ст. 172, ч.1 ст. 181, ч.1 ст.182, ч.2, ст. 331,  ст. ст. 317, 328, ч.ч. 1, 2 ст. 375, ч.2 ст. 376, ст.ст.   346, 391 ЦК України, ч. 2 ст. 3, ч. 1 ст. 22,  ст. 24, ч.2 ст. 26, ч.1 ст. 27 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" , ч.ч. 1, 3 ст. 152 ЗК України , ст. ст. 5, 7 Конституції  України, ч.ч. 3, 6 ст. 23 ЗУ  "Про прокуратуру"  та вмотивоване тим, що Херсонська міська громадська організація любителів вітрильно-човнового відпочинку "АРГО" не отримувала у користування земельну ділянку по вул. Перекопській, 178-е у м. Херсоні для будівництва будівель і споруд човново-яхтового причалу, а також вихідні дані та інші дозвільні документи на будівництво об`єктів нерухомого майна на земельній ділянці за цією адресою. Незважаючи на відсутність правовстановлюючих документів на будівлі та споруди по вул. Перекопській, 178-е у м. Херсоні, державним реєстратором Херсонської міської ради 18.02.2019 зареєстровано за Херсонською міською громадською організацією любителів вітрильно-човнового відпочинку "АРГО" право власності на них на підставі, у тому числі, акту приймання - передачі майна від Товариства рибалок та мисливців при профкомі Херсонського склотарного заводу до Херсонської міської громадської організації любителів вітрильно-човнового відпочинку "Арго" від 25.04.2002, який визнано судами неналежним доказом набуття права власності на вказане нерухоме майно.
Судом зазначено, що Херсонська міська рада є власником земельної ділянки площею 0,7997 га, розташованої по вул. Перекопська, 178-е у м. Херсоні, кадастровий номер земельної ділянки: 6510136300:30:005:0026, на якій знаходиться вищевказане майно.Внаслідок незаконності набуття громадською організацією любителів вітрильно-човнового відпочинку "АРГО" права власності на нерухоме майно, до останньої, у порушення вимог ст. 134 ЗК України, перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розташовано це нерухоме майно. Захист права держави в особі Херсонської міської ради на земельну ділянку комунальної власності у даному випадку можливий шляхом припинення права власності суб`єкта господарювання на об`єкт нерухомого майна, що розташований на земельній ділянці та скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.
З приводу наявності підстав для   звернення прокурора до суду з  позовом в інтересах держави в особі Херсонської міської ради суд дійшов висновку про наявність таких підстав, враховуючи нездійснення Херсонською міською радою упродовж тривалого часу захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, незвернення до суду із відповідним позовом протягом тривалого часу після звернень до відповідача (ст. 23 ЗУ " Про прокуратуру").
14.01.2020р.  до Південно-західного апеляційного господарського суду  через Господарський суд Херсонської області надійшла апеляційна скарга  Херсонської міської громадської організації любителів вітрильно-човнового відпочинку "Арго"   (подана28.12.2019р.) на рішення від 08.10.2019р., в якій скаржник  просить суд  скасувати оскаржене рішення   повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач  зазначає наступне:
-в даному випадку відсутні підстави представляти прокуратурою інтереси Херсонської міської ради. При зверненні з позовом прокурором   не було  попередньо, до звернення до суду повідомлено  про це суб`єкта владних повноважень, що підтверджується описом додатків у позовній заяви. Проте суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначає, що Херсонською місцевою прокуратурою направлявся лист до Херсонської міської ради про наявність порушень інтересів держави, не вказуючи при цьому дату та вихідний номер вказаного листа, та яким чином вказаний доказ з`явився у матеріалах справи.
- з матеріалів справи вбачається, що власником нерухомого майна, а саме: будівлі та споруди  причалу №10: адміністративна будівля, літ. «А», площа 28,6 кв.м.; сторожка, літ. «Б» площа 32,5 кв.м.; склад, літ. «В»; сарай, літ. «Д»; КПП, літ. «Е»; туалет, літ. «Ж»; навіс, літ. «З»; огорожа №1-4, мостіння І, пірси, П, ІІІ є організація любителів вітрильна-човнового відпочинку «Арго», що підтверджує інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказане право власності набуте на підставі: Протоколу №6 від 03.04.2002 року; Протокол №3 від 27.04.2002 року; Акту прийому-передачі від 25.04.2002 року; Протоколу №4 від 29.04.2002 року; Протоколу №б/н від 10.04.2002 року; виписка Профспілкового комітету ВО «Херсонський завод скловиробників». Доказів, які б підтверджували що спірне майно є безхазяйною нерухомістю та передано до комунальної власності - відсутні. Належних та допустимих доказів незаконного набуття відповідачем права власності на спірне майно також не надано.
- посилання прокуратури на рішення господарського суду Херсонської області по справі №9223/1754/13 від 26.05.2014 року є безпідставним та необrрунтованим оскільки у вказаній справі не вирішувалося питання щодо визнання за Херсонською міською громадською організацією любителів вітрильно-човнового відпочинку «АРГО» права власності на оскаржуване майно. Спір у вказаній справі йшов стосовно прав та обов`язків ТОВ «Херсонський причал №10». Неподання третьою особою документів у вказаній справі не породжувало та не припиняло  для неї будь-яких прав.
- при розгляді справи по суті суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, досліджуючи обставину правомірності набуття права користування відповідачем земельною ділянкою на якій розташоване спірне майно. Вказана обставина є предметом розгляду іншої справи No 923/438/19, що знаходиться в провадженні Господарського суду Херсонської області за позовом Прокурора-заступника керівника Херсонської місцевої прокуратури в інтересах держави до   Херсонської міської ради, Херсонської міської громадської організації, любителів вітрильно-човнового відпочинку "АРГО" про визнання недійсним рішення та договору оренди земельної ділянки.
Ухвалою  Південно-західного апеляційного господарського суду (головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді К.В. Богатир, Л.В. Поліщук)  поновлено скаржнику строк на апеляційне оскарження рішення від 08.10.2019р.; відкрито апеляційне провадження за апеляційною  скаргою  Херсонської міської громадської організації любителів вітрильно-човнового відпочинку «Арго» на рішення господарського суду Херсонської області від   08.10.2019р.у справі №923/496/19; встановлено  іншим учасникам справи згідно з нормами ст.263 ГПК України строк для подання відзиву, будь-яких клопотань з процесуальних питань    до 06.02.2020р.;   зупинено дію рішення господарського суду Херсонської області від  08.10.2019р. у справі  №923/496/19.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2020р. зупинено  апеляційне провадження у справі №923/496/19  до закінчення перегляду  в касаційному порядку справи №912/2385/18 Великою Палатою Верховного Суду.
10.02.2020р. від Заступника прокурора Херсонської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому прокурор просить апеляційну скаргу Херсонської міської громадської організації любителів вітрильно-човнового відпочинку «АРГО» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Херсонської області від 08.10.2019 у справі № 923/496/19- без змін
          В обґрунтування своєї позиції прокурор, окрім доводів вкладених у позові та відповіді на відзив,   зазначає, що суд обгрунтовано дійшов висновку, що внаслідок незаконності набуття громадською організацією любителів вітрильно-човнового відпочинку «АРГО» права власності на нерухоме майно, до останньої перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розташовано це нерухоме майно. Даний висновок зроблено судом на підтвердження порушення прав позивача - Херсонської міської ради, як власника земельної ділянки, внаслідок незаконності набуття відповідачем права власності на нерухоме майно.
З приводу тверджень скаржника, що прокурором не додано доказів повідомлення Херсонської міської ради про пред`явлення позовної заяви до суду,  прокурор зазначає, що вони  є помилковими, оскільки у матеріалах справи наявна копія відповідного листа Херсонської місцевої прокуратури до Херсонської міської ради, поданого у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», щодо звернення до суду з позовом у зв`язку із наявністю порушення інтересів держави, захист яких неналежним чином здійснюється Херсонською міською радою.
Право власності на будівлі та споруди, що розташовані на земельній ділянці площею 0,7997 га по вул. Перекопській, 178-е у м. Херсоні, зареєстровано за громадською організацією «АРГО» у порушення вимог ч. 1 ст. 22, ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на підставі документів, що не відповідають вимогам законодавства та не підтверджують факт набуття громадською організацією права власності на нерухоме майно у встановленому законом порядку. Про факт відсутності у громадської організації любителів вітрильно   човнового відпочинку «АРГО» правовстановлюючих документів вказані на будівлі та споруди Херсонській міській раді було відомо ще під час участі у розгляді господарським судом Херсонської області справ № 923/1759/13, № 923/1754/13, № 5024/2045/2011.
Разом з тим, органом місцевого самоврядування - Херсонською міською радою не реалізовано надані законом повноваження та не здійснено захист інтересів громади, у тому числі у судовому порядку. З метою недопущення того, щоб інтереси держави залишились незахищеними, виконуючи саме субсидіарну роль, керуючись приписами ст. 1311 Конституції України, ст.ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», ст. 53 ГПК України, із позовом до суду звернувся прокурор.
У зв`язку із  перебуванням судді К.В.Богатиря з 17.08.2020р. по 18.09.2020р. у відпустці, розпорядженням  в.о.керівника апарату суду №263 від 26.08.2020р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №923/496/19.
Протоколом   повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2020р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя  - М.А.Мишкіна, судді: Л.В. Поліщук, С.В. Таран.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 27.08.2019р. прийнято справу №923/496/19 до провадження  у зміненому складі суду: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: Л.В. Поліщук, С.В. Таран; поновлено апеляційне провадження у справі  та призначено справу  до розгляду у судовому засіданні 29.09.2020р. з повідомленням учасників справи.
Судове засідання, призначене на 29.09.2020р. не відбулось у зв`язку із перебуванням   головуючого судді М.А.Мишкіної з 28.09.2020р. по 13.10.2020р. у відпустці (накази в.о. голови суду від 15.09.2020р. №215-в., від 28.09.2020р. № 234-в,  наказ голови суду  від 05.10.2020р. № 240-в).
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 16.10.2020р. призначено справу  до розгляду у судовому засіданні 26.10.2020р. з повідомленням учасників справи.
У судовому засіданні  11.11.2020р. скаржник підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги; прокурор заперечував проти її задоволення.
          Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
          Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури  та відповідача, дослідивши докази стосовно фактів, наведених  в апеляційній скарзі та відзиві,    колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги виходячи із наступного.
          Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
          Відповідно до частини четвертої статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Відповідно до статті 23 ЗУ "Про прокуратуру"  наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина або представництва інтересів держави у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом;2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.
Згідно з положеннями статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Таким чином, зі змісту вищезазначених законодавчих положень вбачається, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
Звертаючись до суду з позовом, прокурор має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Такий висновок  щодо застосування статті 23 ЗУ «Про прокуратуру» викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020р. у справі № 912/2385/18 та враховується господарським судом згідно  ч.4 ст. 236 ГПК України.
Обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами 3 та 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень статей 53, 174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.
При цьому саме лише посилання у позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження із захисту державних інтересів, без доведення цього відповідними доказами, не є достатнім для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абзацу 2 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.08.2019 у справі № 910/6144/18, від 06.08.2019 у справі № 912/2529/18).
          З висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у підпунктах 76-81 постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, слідує, що для підтвердження судом підстав для представництва прокурора інтересів держави в суді у випадку, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, достатнім є дотримання прокурором порядку повідомлення, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", та відсутність самостійного звернення компетентного органу до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання такого повідомлення.
           Отже, колегія суддів вбачає, що в обов`язковому порядку зверненню прокурора з позовом до суду має передувати звернення до відповідного компетентного органу та надання такому компетентному органу розумного строку для вирішення питань прокурорського звернення і лише після спливу такого строку, в разі бездіяльності компетентного органу або відмови у виконанні вимог  прокурорського повідомлення  виникає підстава для звернення прокурором з позовом до суду в особі компетентного органу за захистом інтересів держави.
          Звертаючись до господарського суду Херсонської області з позовом,  підставою для представництва  прокуратурою інтересів  держави прокурор вказував  факт порушення вимог  чинного законодавства  під час набуття Громадською організацією "АРГО" права власності  на нерухоме майно  і ,як наслідок, отримання в порушення вимог земельного законодавства права на користування земельною ділянкою  для розміщення та обслуговування  об`єкта нерухомого майна  без проведення конкурсу. Внаслідок бездіяльності посадових осіб Херсонської міської ради, якими не перевірено законність реєстрації за Громадською організацією "АГРО" права власності на об`єкт нерухомого майна,  остання отримала право користування  земельною ділянкою, на якій це майно знаходиться, без конкурсу, що свідчить про порушення інтересів держави. Херсонською місцевою прокуратурою, у порядку, визначеному ч.4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", направлявся лист до Херсонської міської ради про наявність порушень інтересів держави, захист яких неналежним чином здійснюється Херсонською міською радою для вжиття заходів щодо скасування у судовому порядку права власності громадської організації любителів вітрильно-човнового відпочинку "АРГО" на нерухоме майно - будівлі і споруди по вул. Перекопська, 178-е у м. Херсоні.  Херсонською міською радою самостійно такі заходи не вжито. 
Проте при зверненні до суду з позовом прокурором до позовної заяви не було додано доказів дотримання   процедури, передбаченої абзацом 3 частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. 
Наведене підтверджується , зокрема описом додатків до позовної зави, що містяться в позовній заяві.
          З наявного в матеріалах справи листа №74/3574 вих-19 від 12.06.2019р. вбачається повідомлення Херсонської  міської ради, що  прокуратурою  буде пред`явлено до суду позов в інтересах держави  в особі Херсонської міської ради  до Херсонської міської громадської організації  любителів вітрильно-човнового відпочинку  «Арго»  про припинення права власності на будівлі та споруди  причалу №10 по вул..Перекопській 178-е у м.Херсоні та скасування державної реєстрації  без зазначення будь-яких вимог щодо надання інформації прокуратурі стосовно вжиття або не вжиття радою  самостійних заходів задля захисту інтересів держави.
Вказаний лист отриманий позивачем 13.06.2019р.  і цією ж датою позовна заява прокурора зареєстрована в господарському суді Херсонської області. 
          Звернення прокурора  до суду з даним позовом 13.06.2019р., тобто на наступний день після складення листа  та у день його вручення  Херсонській міській раді не може вважатися наданням розумного строку компетентному органу для реагування на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації. Звернення  до позивача з листом одночасно із поданням позову до Господарського суду Херсонської області позбавило можливості позивача відреагувати на звернення прокурора.
З аналогічних підстав судовою колегією не приймається і лист Херсонської місцевої прокуратури від 23.05.2019р. №74/3120вих-19 (т.1 а.с. 61), адже цей лист був відсутній серед переліку додатків до позовної заяви та не був в порушення вимог  п.1 ч.1 ст. 164 ГПК України направлений відповідачу, як і лист-повідомлення від 12.06.2019р., що підтверджується описом вкладення до цінного листа на адресу відповідача (т.1, а.с. 16). 
          Також не може свідчити про дотримання прокурором   процедури, передбаченої абзацом 3 частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявний в матеріалах справи лист  Херсонської міської ради  «Про надання інформації» від 09.04.2019р. №8-2709-11/12 .
Так, згідно вказаного листа  Херсонська міська рада надає   відповідь  прокурору  на лист прокуратури від 26.03.2019р. №74/1760 вих-19. Втім згаданий лист прокуратури в матеріалах справи відсутній, що унеможливлює його оцінку судом на предмет належності  до обставини повідомлення прокурором про намір подання позову до суду.
Поряд із цим, колегія суддів констатує, що інформація Херсонської міськради, викладена у листі  від 09.04.2019р.  у сукупності із іншими доданими до позовної заяви доказами,  натомість, спростовує  твердження прокурора  про бездіяльність позивача, оскільки убачається,  що Херсонська міськрада  вживає заходів  для оформлення права власності  на спірні об`єкти нерухомості  в судовому порядку за територіальною громадою  м. Херсона після взяття цього нерухомого майна на облік   як безхазяйного 07.07.2015р.  та державної реєстрації  такого рішення  (а.с. 49,  т. 1), що  нерозривно пов`язане  також із захистом права комунальної власності  на відповідну земельну ділянку.
Колегія суддів звертає увагу, що висновок господарського суду першої інстанції  щодо підтвердженості наданими доказами  підстав для представництва прокурором в суді інтересів держави  не є обґрунтованим, оскільки в порушення вимог  п. 2.ч. 4 ст. 238 ГПК України  суд не зазначив, якими саме доказами підтверджена обставина дотримання прокурором  ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», та не надано оцінки доказам, які, на думку  суду, доводять бездіяльність Херсонської міької ради 
Враховуючи, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу,   саме лише посилання у позовній заяві на дотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", без доведення  надання суб`єкту владних повноважень  розумного строку для реагування після отримання повідомлення,  не може підтвердити виконання ним зазначеного порядку та слугувати достатнім для підтвердження судом підстав для представництва прокурора в інтересах держави в особі цього органу в суді.
Сама по собі обставина незвернення Херсонської міської ради із позовом упродовж певного часового періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неможливість виконання позивачем функцій із захисту інтересів держави.
          В даному випадку при подачі позову прокурором не зазначено жодних, підтверджених відповідними доказами, юридично значимих причин неможливості здійснення позивачем захисту свої прав та охоронюваних законом інтересів в судовому порядку. Вказані прокурором обставини пасивної поведінки позивача, без відповідних підтверджуючих доказів не дають можливості  перевірити фактичний стан правовідносин між сторонами та встановити, що позивач допускає бездіяльність в усуненні виявлених прокурором порушень  після отримання відповідного повідомлення.
          Враховуючи вищенаведене та правові висновки Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що Херсонська міська рада не може чи не бажає здійснювати захист інтересів держави та звертатися до суду з відповідним позовом до Херсонської міської Громадської організації любителів вітрильно-човнового відпочинку "Арго", а сама по собі обставина незвернення Херсонської  міської ради з позовом протягом певного часового періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неможливість виконання позивачем функцій із захисту інтересів держави самостійно.
З огляду на наведене,  колегія суддів доходить висновку, що прокурором   не доведено нездійснення чи неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах позивачем - Херсонською  міською радою (органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах).
Також згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, з метою забезпечення єдності судової практики у питанні застосування положень ГПК України у справах за позовами прокурорів Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в        таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України (залишення позову без розгляду). Такого ж висновку щодо застосування наведеної норми процесуального права дійшов і Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2019 року у справі №        925/226/18.
Згідно п. 4 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Відповідно до  ч.1 ст. 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.
          Відповідно до п.2 ч.1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.
          Беручи до уваги наведене суд доходить висновку про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Херсонської міськради  в суді,  у зв`язку з чим вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення  та залишити позов, поданий прокурором в інтересах держави в особі  Херсонської міської ради, до  Херсонської міської Громадської організації любителів вітрильно-човнового відпочинку "Арго"  без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.
Відповідно до п. "б" "в" ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
          Враховуючи  скасування оскаржуваного рішення витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на прокурора згідно  ч.9 ст. 129 ГПК України. Витрати, понесені  скаржником  у зв`язку із поданням апеляційної скарги,  у відповідності до ч.1 ст. 129 ГПК України  покладаються на Херсонську місцеву прокуратуру в розмірі 2881,50грн.  з їх відшкодуванням Херсонській міській громадській організації  любителів вітрильно-човнового відпочинку  «Арго»  .
           Керуючись ст.ст. 129, 232, 236, 240, 269, 270, 275, 278, п.2ч.1 ст. 226, 281-284 ГПК України,   
                                                             колегія суддів,-
                                                            ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу задовольнити частково.
Рішення господарського суду Херсонської області  від 08.10.2019р.  у справі №923/496/19 скасувати.
Позов заступника керівника  Херсонської місцевої прокуратури  в інтересах держави в особі  Херсонської міської ради  до Херсонської міської громадської організації  любителів вітрильно-човнового відпочинку  «Арго»  залишити без  розгляду.
Стягнути з Херсонської місцевої прокуратури  на користь Херсонської  міської громадської організації  любителів вітрильно-човнового відпочинку  «Арго» 2881грн.50коп. витрат по сплаті судового збору  за подання апеляційної скарги.
          Доручити господарському суду Херсонської області  видати відповідний наказ   згідно із вимогами  до виконавчого документа, встановленими ЗУ «Про виконавче провадження».

          Постанова в порядку ст. 282 ГПК України  набирає законної сили з дня її прийняття  згідно ст. 284 ГПК України.
          Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена  у касаційному порядку  протягом  двадцяти днів  з дня кладення повного судового рішення  згідно положень ст.ст. 287,288 ГПК України.
          Повний текст постанови складено 16.11.2020р. 

          Головуючий суддя                                                                                 М.А. Мишкіна

          Суддя                                                                                                     Л.В. Поліщук

          Суддя                                                                                                     С.В. Таран