Номер провадження: 33/813/1203/20
Номер справи місцевого суду: 523/12846/20 
Головуючий у першій інстанції Шкорупеєв Д. А. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретаря судового засідання Узун Н.Д., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Корнієнко Ю.А., потерпілого – ОСОБА_2 , представника потерпілого – адвоката Гаврилюк Юлії Ігорівни, розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси Шкорупеєва Д.А. від 09.09.2020 року,
                                установив
Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 09.09.2020 року ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді виді штрафу в розмірі 340 гривень.
Згідно з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 06.08.2020 року о 15 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 в Одеській обл. Лиманський р-н об`їзна дорога с. Корсунци вул. Одеська 1Б водій керуючи т.з Toyota Carina Е н.з. НОМЕР_1 не дотримався безпечної швидкості не дотримався інтервалу дистанції не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з т.з VOLVO XC 60 н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
За цим фактом співробітниками Управління патрульної поліції в Одеській області у відношенні водія ОСОБА_1 , 06.08.2020 року складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 137082 за ст.124 КпАП України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, вважає, що судом першої інстанції не доведено вчинення складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та те, що постанова на думку апелянта, винесена з порушенням вимог процесуального та матеріального права. Проте, суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вимог закону а саме, всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, не повно досліджено наявні у справі докази, не з`ясовано об`єктивно про наявність вини особи, як наслідок судом зроблено хибний висновок про доведеність вини порушення правил дорожнього руху. Також, апелянт стверджує, що він надав пояснення щодо дорожньо-транспортної пригоди а саме те, що на ділянці дороги де відбулося ДТП незадовільне дорожнє покриття, відсутні будь-які попереджувальні знаки про небезпечну ділянку дороги, зниження швидкості руху тощо.
Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просить задовольнити його апеляційну скаргу, постанову Суворовського районного суду м. Одеси Шкорупеєва Д.А. від 09.09.2020 року – скасувати, та закрити провадження за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. 
Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши захисника  ОСОБА_1 – адвоката Корнієнко Ю.А, якій підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, вислухавши думку потерпілого ОСОБА_2 та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. 
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасників дорожнього руху внаслідок порушення ними Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до вимог ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Зі змісту мотивувальній частині оскаржуваної постанови вбачається, що всупереч вимогам ст.280 КУпАП, суддею зазначені вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення не були дотримані та виконані, у постанові не зазначено які саме порушення Правил дорожнього руху вчинив  ОСОБА_1 , суддя лише формально зазначив кваліфікацію дій  ОСОБА_1 ,внаслідок чого, оскаржувана постанова не може вважатись законною та обґрунтованою а тому підлягає безумовному скасуванню.
Скасовуючи постанову суду першої інстанції, апеляційний суд виносить нову постанову.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що факт вчинення вчинив  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, при викладених в протоколі обставинах, є доведеним.
Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
У відповідності до положень ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. 
Доводи ОСОБА_1 про його невинуватість у вчиненому правопорушенні апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження виходячи з наступного.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 137082, 06.08.2020 року о 15 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 в Одеській обл. Лиманський р-н об`їзна дорога с. Корсунци вул. Одеська 1Б водій керуючи т.з Toyota Carina Е н.з. НОМЕР_1 не дотримався безпечної швидкості не дотримався інтервалу дистанції не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з т.з VOLVO XC 60 н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Крім протоколу про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується також, протоколом огляду місця ДТП та схемою до нього, письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 згідно яких він, керуючи автомобілем TOYOTA CARINA державний знак НОМЕР_3 , рухавшись біля заправка WOG побачив як с заправки виїжджав автомобіль, він звернув на бруківку та після чого його знесло на зустрічну смугу, де відбулося зіткнення з автомобілем VOLVO XC 60 державний знак НОМЕР_4 .
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що на ділянці дороги де відбулося ДТП незадовільне дорожнє покриття та на вказаній ділянці дороги, відсутні будь-яких попереджувальні знаки про небезпечну ділянку дороги, зниження швидкості руху тощо, оскільки це спростовується Актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі в м. Одеса по вул. Луцькій 2А від 06.08.2020 року, згідно якого під час обстеження встановлено, що д.з. 1.14 «викидання кам`яних матеріалів» та д.з. 3.29 «обмеження швидкості руху» на жовтому фоні у наявності, та за результатами обстеження ділянку було визнано безпечною з дотриманням безпечної швидкості, придатною до користування та мінімальним викиданням кам`яних матеріалів (а.с.6). 
Таким чином, водій  ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху а саме 12.1 згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним та 13.1 згідно якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
При цьому, апеляційний суд вважає, що в даній дорожній обстановці, водій  ОСОБА_1 мав технічну можливість належним виконанням Правил дорожнього руху запобігти дорожньо-транспортній пригоді. 
Апеляційний суд також вважає, що наявність третього учасника дорожньо-транспортної пригоди, а саме транспортного засобу «Газель», на якій наполягає апелянт, не має правового значення, адже  ОСОБА_1 визнав, що на місці ДТП за погодженням з керівником підприємства, якому належить зазначений транспортний засіб «Газель», відшкодував його водію збитки, спричинені ДТП, чим, на переконання апеляційного суду, фактично визнав себе винним у його скоєнні,після чого цей транспортний засіб покинув місце ДТП.   
Крім того необхідно зазначити, що вказуючи на винуватість іншої особи, а саме керівника підприємства, яке обслуговує дільницю дороги, на якій сталось ДТП,  ОСОБА_1  не звернувся до відповідних органів з питанням щодо притягнення такої особи до відповідальності. 
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість  ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні.
Разом з цим, апеляційним судом встановлені обставини, які є підставами для закриття провадження по справі. 
Згідно з приписами ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.
З матеріалів справи убачається, що адміністративне правопорушення було вчинене  ОСОБА_1 06.08.2020 року, а тому з урахуванням вимог ст.38 КУпАП, накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, могло бути накладено не пізніше 06.11.2020 року.

Положеннями пункту 7 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
У відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення наслідком закінчення строку є неможливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене нею діяння. В цьому разі провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.
Таким чином, у резолютивній частині постанови вказується прийняте у справі рішення. У справі про адміністративне правопорушення суд має право відповідно до ст.2 ст.84 КУпАП виносити одну з таких постанов: а) про накладення адміністративного стягнення; б) про застосування заходів впливу, передбачених ст.241 КУпАП; в) про закриття справи. Тобто, закриття справи неможливо поєднати із накладенням адміністративного стягнення чи застосуванням заходів впливу.
Завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення, як випливає із ст.245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.
Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у суду необхідності встановлювати в резолютивній частині постанови вину. При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що відсутність висновків про винуватість в резолютивній частині постанови про закриття провадження у справі на підставі закінчення строків накладення адміністративного стягнення не є перепоною для розгляду справи про відшкодування шкоди в цивільному судочинстві.
З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню з прийняттям нової постанови. 
Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 247, ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд,
постановив
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково. 
Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 09.09.2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді виді штрафу в розмірі 340 гривень – скасувати.
Прийняти нову постанову, якою провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП. 
Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                      Ю.І.Кравець