ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«12» жовтня 2020 року 
м. Харків
справа № 616/979/19-ц
провадження № 22ц/818/3893/20
 
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -          Бурлака І.В., (суддя-доповідач),
суддів -          Котелевець А.В., Яцини В.Б.,
за участю секретаря - Колосовської А.Р., 
учасники справи: 
скаржник -  ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), представниця заінтересованої особи – Кріт А.В., ОСОБА_2 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги  ОСОБА_2 , Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на ухвалу Дворічанського районного суду Харківської області від 20 травня 2020 року в складі судді Буніна Є.О.  
в с т а н о в и в:
У грудні 2019 року  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , звернувся до суду з скаргою на постанову та дії державного виконавця.

Скарга мотивована тим, що 11 листопада 2019 року державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції Кріт А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60554170 на виконання виконавчого листа, виданого Великобурлуцьким районним судом Харківської області відповідно до рішення від 03 серпня 2007 року про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки від доходу, починаючи з 04 липня 2007 року і до досягнення нею повноліття.

Зазначив, що 11 листопада 2019 року за заявою стягувача державним виконавцем зроблено розрахунок заборгованості за аліментами за десять років з 11 листопада 2009 року по 11 листопада 2019 року в розмірі 128 158,98 грн.

13 листопада 2019 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника щодо стягнення заборгованості, яка станом на 11 листопада 2019 року складає 128 158,98 грн.

19 листопада 2019 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все його майно, у зв`язку з наявною заборгованістю за аліментами.

Вважав вказані постанови протиправними, прийняті виконавцем за умов перевищення своїх повноважень та порушенням його прав, а зроблений розрахунок заборгованості за аліментами протиправним.

Зазначив що з 2005 року по 2007 рік він з ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2009 році вони поновили шлюбні відносини та знову почали проживати разом та ІНФОРМАЦІЯ_2 у них ще народилася дочка ОСОБА_4 . 

До 30 березня 2010 року виконувалось рішення суду про стягнення з нього аліментів.

Вказав, що 30 березня 2010 року, вже коли вони проживали разом, ОСОБА_2 звернулась до виконавчої служби з заявою про повернення виконавчого листа про стягнення з нього аліментів на старшу дочку.

Посилався на те, що з 2009 року по січень 2017 року вони проживали разом родиною за адресою: АДРЕСА_1 , а у січні 2017 року - переїхали проживати до м. Харкова та мешкали в квартирі АДРЕСА_2 , яка належала йому на праві приватної власності. У 2018 році вони придбали сусідню квартиру АДРЕСА_3 , яку оформили на ОСОБА_2 .

Зазначив, що під час спільного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом виховували та утримували дітей, забезпечували їх харчуванням, одягом, необхідними навчальними матеріалами, ліками, коли діти хворіли; купляли техніку та мобільні телефони. Тобто, весь цей час вони жили як одна родина, виховували дочок. У вересні 2019 року він з ОСОБА_2 припинили шлюбні відносини та спільне проживання. ОСОБА_2 залишилась проживати за адресою: АДРЕСА_4 .

Вважав, що за таких обставин ОСОБА_2 не має права на отримання заборгованості за аліментами за період з 11 листопада 2009 року по вересень 2019 року згідно рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 03 серпня 2007 року на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки весь цей час дочка проживала разом із ним та він в повному обсязі брав участь в її утриманні та виконував свої батьківські обов`язки.

Вказав, що у даному випадку державний виконавець діяла упереджено, не розібралася в ситуації, що склалася, не перевірила чи сплачували раніше аліменти на підставі того ж самого судового рішення, чи були наявні виконавчі провадження та причини їх закриття, зробила невірний розрахунок, не повідомила його про розрахунок заборгованості та не врахувала фактичні обставини.

Просив скасувати постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 13 листопада 2019 року ОСОБА_5 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 60554170 в частині стягнення заборгованості за аліментами станом на 11 листопада 2019 року в сумі 128 158,98 грн; скасувати постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кріт А.В. від 19 листопада 2019 року про накладення арешту на майно боржника у виконавчому провадженні № 60554170; визнати протиправними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кріт А.В. щодо здійснення розрахунку заборгованості за аліментами станом на 11 листопада 2019 року в сумі 128 158,98 грн у виконавчому провадженні № 60554170 та скасувати вказаний розрахунок.

Ухвалою Дворічанського районного суду Харківської області від 20 травня 2020 року скаргу ОСОБА_1 – задоволено, скасовано постанову старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Кріт А.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13 листопада 2019 року у виконавчому провадженні № 60554170 в частині стягнення заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_1 , станом на 11 листопада 2019 року в сумі 128 158,98 грн; скасовано постанову старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Кріт А.В. про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 від 19 листопада 2019 року у виконавчому провадженні № 60554170; визнано протиправними дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Кріт А.В. щодо здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з 11 листопада 2009 року по 11 листопада 2019 року в сумі 128 158,98 грн у виконавчому провадженні № 60554170 та скасовано вказаний розрахунок; в задоволенні клопотання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Кріт А.В. – відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та  ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в яких просили ухвалу суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та не звернув увагу нате, що на момент надходження до відділу виконавчого документа, до заяви про відкриття виконавчого провадження стягувачем не додано жодних довідок щодо отримання боржником доходів за період з 11 листопада 2009 року по 11 листопада 2019 року, тому виконавцем розраховано заборгованість по сплаті аліментів, виходячи з середньомісячної заробітної плати, що склалася в регіоні згідно з даними Харківського обласного управління статистики, про що було повідомлено сторін виконавчого провадження. Також вказала, що у разі надання до відділу доказів про сплату аліментів за вказаний період, розрахунок буде перераховано. Однак боржником до теперішнього часу до відділу не надано жодного підтвердження щодо сплати ним аліментів. Зазначила, що державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження № 60554170 діяла виключно в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Апеляційна скарга  ОСОБА_2 мотивована тим, що за період з грудня 2009 року по січень 2017 року вони не перебували у фактичних шлюбних відносинах, не були прописані на одній жилплощі, не вели спільного господарства, у них не було спільного бюджету; що за період з 2009 року по 2019 рік ОСОБА_1 фінансової допомоги на утримання дочки ОСОБА_6 не надавав, оскільки проживав окремо та мав інші стосунки; що вона працює з 2001 року і по цей час і ніколи на утриманні ОСОБА_1 не знаходилась; що у січні 2017 року ОСОБА_1 запропонував їй з дітьми переїхати проживати з ним до м. Харкова, а у 2018 році знов почав стосунки з іншою жінкою, з якою спільно проживав до лютого 2019 року, у зв`язку з чим їй довелося купувати сусідню квартиру тому, що вона працювала у Донецькому апеляційному господарському суді та не мала наміру повертатися за адресою реєстрації; що фактично ОСОБА_1 продав житло своїм дітям, а не забезпечив житлом; що депутатський акт щодо спільного проживання складений протиправно та не має підтвердження; що той самий депутат складав акти із зазначенням інших обставин.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції до суду апеляційної інстанції не надходило. 

12 жовтня 2020 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, в якій вона просила відкласти розгляд справи до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до неї про встановлення факту сумісного проживання та утримання дитини, яке має безпосереднє відношення до цієї справи, яка залишена без задоволення за безпідставністю.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що апеляційні скарги Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та  ОСОБА_2 необхідно задовольнити, ухвалу суду – скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець діяла з порушенням повноважень та у спосіб, який не передбачено статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного. 

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.19, 20, 59,60 том 1).

Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 03 серпня 2007 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 липня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення суду 04 листопада 2019 року Великобурлуцьким районним судом Харківської області видано дублікат виконавчого листа (а.с.144 том 1).

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11 листопада 2019 року ВП № 60554170 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 616/714/19-ц, виданого Великобурлуцьким районним судом Харківської області 04 листопада 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 4 липня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с.7-8, 50 том 1).

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 13 листопада 2019 року ВП № 60554170 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Військовій частині № НОМЕР_1 ; здійснювати відрахування з усіх видів заробітку (доходу боржника), що належить боржнику; після відрахувань податків проводити утримання в розмірі 50 % заробітку до погашення заборгованості, заборгованість станом на 11 листопада 2019 року складає 128 158,98 грн, після чого ј частки його доходу щомісяця до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-10 том 1).

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 19 листопада 2019 року ВП № 60554170 накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, 128 158,98 грн (а. с.11, 52 том 1).

Як вбачається з відповіді з Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи № 1058314450 від 12 листопада 2019 року, ОСОБА_1 отримує дохід у Військовій частини № НОМЕР_1 (а.с.145).

Із розрахунку заборгованості по аліментам старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11 листопада 2019 року вбачається, що заборгованість за аліментами з 11 листопада 2009 року по 11 листопада 2019 року нарахована з розрахунку ј частини заробітку боржника, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, відповідно до виконавчого документа, що склалася в регіоні згідно з даними Харківського обласного управління статистики та становить 128 158,98 грн (а.с.12-14, 55-57 том 1).

Старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кріт А.В. на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення № 616/714/19 від 13 листопада 2019 року про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників (а. с.51, 146 том 1).

Як вбачається з довідки Великобурлуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 14.18-36/7493 від 21 листопада 2019 року, згідно даних ЄДРВП, починаючи з 03 серпня 2009 року на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП 18023302 з виконання виконавчого листа № 2-231/07 від 03 серпня 2007 року, виданого Великобурлуцьким районним судом Харківської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 30 березня 2010 року виконавче провадження ВП 18023302 завершено. Державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання відповідно до заяви стягувача. Згідно перевірки даних ЄДРВП, АСВП та журналів реєстрації вхідної кореспонденції (станом на 21 листопада 2019 року) виконавчий лист № 2-231/07 від 03 серпня 2007 року, виданий Великобурлуцьким районним судом Харківської області на виконання до Великобурлуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області не надходив та на виконанні не перебуває (а. с.15, 58 том 1).

27 листопада 2019 року депутатом Великобурлуцької селищної ради Сахно А.Я. в присутності сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складено акт про те, що ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 та їхніми дітьми ОСОБА_3 , 2005 року народження та ОСОБА_4 , 2009 року народження, спільно проживали, виховували дітей та вели загальне господарство з 2008 року по січень 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16, 61 том 1).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконання судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачено статтею 71 Закону «Про виконавче провадження».

Згідно із частиною третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи свідчать про те, що з 03 серпня 2009 року на виконанні у Великобурлуцькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебувало виконавче провадження ВП 18023302 з виконання виконавчого листа № 2-231/07 від 03 серпня 2007 року, виданого Великобурлуцьким районним судом Харківської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яке 30 березня 2010 року завершено. Відповідно до заяви стягувача державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання. 

За заявою ОСОБА_2 11 листопада 2019 року Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вдруге відкрито виконавче провадження ВП № 60554170 за виконавчим листом № 616/714/19-ц (дублікатом), виданим Великобурлуцьким районним судом Харківської області 04 листопада 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 4 липня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. 

За розрахунком державного виконавця заборгованість за аліментами за період з 11 листопада 2009 року по 11 листопада 2019 року становить 128 158,98 грн, яка була нарахована з розрахунку ј частини заробітку боржника, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, виходячи з середньомісячної заробітної плати, що склалася в регіоні згідно з даними Харківського обласного управління статистики, оскільки довідок про доходи учасники виконавчого провадження не надавали.

В суді апеляційної інстанції представниця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) пояснила, що виконавче провадження, яке знаходилося на примусовому виконанні у Великобурлуцькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, знищено, тому було відкрито виконавче провадження за дублікатом виконавчого листа. Вона виконала всі дії, необхідні для примусового виконання судового рішення цієї категорії. Виконавчий документ стосується стягнення періодичних платежів, тому ОСОБА_2 мала право пред`явити виконавчий документ до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 наполягав на доводах апеляційної скарги та пояснив, що за період з 11 листопада 2009 року по 11 листопада 2019 року він з ОСОБА_2 спільно проживали, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Факт їхнього спільного проживання підтверджується актом від 27 листопада 2019 року, складеним депутатом Великобурлуцької селищної ради Сахно А.Я. в присутності сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , позовною заявою про стягнення аліментів, судовими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій за цією позовною заявою, в яких сама ОСОБА_2 вказала, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини саме у 2019 році. 

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 надав цей акт, копію позовної заяви про стягнення аліментів, копії судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій за цією позовною заявою. Однак, із змісту наданих документів не вбачається утримання своєї дитини ОСОБА_1 на протязі цього періоду. Навпаки вони підтверджують, що ОСОБА_1 матеріальної допомоги дитини не надавав, тому ОСОБА_2 і звернулася з таким позовом до суду. Інших належних та допустимих доказів проживання однією сім`єю за цей період не надано. При цьому зазначив, що наразі на розгляді в суді першої інстанції знаходиться цивільна справа за його позовом до стягувачки про встановлення факту проживання однією сім`єю за цей період. Справу не розглянуто.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що державний виконавець при складанні розрахунку заборгованості за аліментами діяв на підставі, у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, без порушення прав сторін виконавчого провадження.

Що стосується вимог ОСОБА_1 про скасування постанов державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та про накладення арешту на майно боржника, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини 1 статті 68 вказаного Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Статтею 70 вказаного Закону вбачається, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:  у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;  за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі, у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Встановивши, що боржник має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 128 158,98 грн станом на 11 листопада 2019 року, колегія суддів дійшла висновку про те, що державний виконавець постановами від 13 листопада 2019 року та 19 листопада 2019 року у визначений законом спосіб та в межах наданих йому повноважень обґрунтовано звернув стягнення на доходи боржника і наклав арешт на майно боржника, та правильно застосував до спірних правовідносин положення статей 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів вважає, що державним виконавцем були вжиті заходи, необхідні для забезпечення виконання рішення суду, зокрема, правомірно здійснено розрахунок заборгованості по аліментам, звернено стягнення на доходи боржника і накладено арешт на майно боржника, тому доводи про наявність порушень чинного законодавства в діях державного виконавця не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не можуть бути підставою для задоволення скарги.

Таким чином, колегія суддів встановивши правомірність дій державного виконавця при прийнятті оскаржуваних постанов та розрахунку заборгованості, дійшла висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про задоволення скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи та наявні у справі докази, не надав їм належну оцінку, не з`ясував належним чином фактичні обставини справи щодо заявлених вимог і того, яка саме правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, що має суттєве значення для правильного вирішення спору і дійшов помилкового висновку щодо задоволення скарги.

За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню, а апеляційні скарги - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги ОСОБА_2 , Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) – задовольнити.

Ухвалу Дворічанського районного суду Харківської області від 20 травня 2020 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , на постанову та дії державного виконавця – відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий                                                            І.В. Бурлака

Судді                                                                 А.В. Котелевець

                                                                       В.Б. Яцина
Повний текст постанови складено 15 жовтня 2020 року.